# Обробка файлів цифрових негативів і робота з кольорами

Автором основної частини цієї статті є Elle Stone, дякуємо Elle за її внесок. Інші автори всього лише адаптували цю статтю до конкретної версії &digikam;.

## Вступ

Основним питання роботи з керуванням кольорами є забезпечення передбачуваної відповідності кольорів зображення, які було отримано за допомогою фотоапарата або сканера, кольорам справжніх об’єктів зйомки та сканованих зображень; відповідності кольорів, які ви бачите на моніторі, кольорам, які було отримано у результаті зйомки або сканування, та відповідності кольорів надрукованих або оприлюднених у мережі зображень кольорам зображень, створених у результаті цифрової обробки знімків.

### Які кнопки слід натискати?

Коли йдеться про керування кольорами, найпоширенішим питанням є просте питання: «Які кнопки мені слід натиснути, щоб отримати бажані результати?» На жаль, керування кольорами не передбачає єдиної відповіді на це питання: на кожному з кроків обробки зображення вам доведеться робити осмислений вибір. Метою цього підручника є надання вам достатніх базових знань з керування кольорами та посилань на докладніші відомості. На основі отриманих знань ви зможете робити обґрунтований вибір, який залежатиме від потрібних вам результатів.

### Кому не потрібне керування кольорами?

Якщо ваш спосіб обробки зображень відповідає шістьом переліченим нижче критеріями, вам не потрібно перейматися керуванням кольорами.

1. ви працюєте за монітором, який належним чином відкалібровано для простору кольорів sRGB (докладніше про це нижче)

2. ваш процес обробки зображень починається з файла jpeg, створеного фотоапаратом, який працює у просторі кольорів sRGB

3. ви працюєте лише з простором sRGB під час редагування

4. для вашого принтера потрібні зображення у просторі кольорів sRGB

5. ваш сканер створює зображення у просторі кольорів sRGB

6. іншими джерелами потрібних вам зображень є електронна пошта та інтернет, де sRGB є фактичним стандартом

## Простір кольорів sRGB

### Що такого особливого у просторі кольорів sRGB?

sRGB вважається стандартним профілем кольорів майже повсюди, де виконується зорієнтоване на споживача відтворення зображень. sRGB було запропоновано у 1996 році компаніями Hewlett Packard і Microsoft, як стандартний колір для зорієнтованих на споживача програм. Як записано у початковій пропозиції HP/MS:

> Hewlett-Packard і Microsoft пропонують додати підтримку для стандартного простору кольорів, sRGB, у операційні системи Microsoft, продукти HP, інтернет та продукти всіх інших зацікавлених компаній. Метою використання цього простору кольорів є доповнення поточних стратегій керування кольорами уможливленням третього способу обробки кольорів у операційних системах, драйверах пристроїв та інтернеті, такого, який би використовував просте і стійке незалежне від пристроїв визначення кольорів. Таким чином, буде забезпечено пристойну якість та зворотну сумісність з мінімальним навантаженням на канали передавання даних та систему. Заснований на каліброваному колориметричному просторі кольорів RGB, що добре пасує до електропроменевих (CRT) моніторів, телебачення, сканерів, цифрових фотокамер та систем друку, подібний простір може бути підтримано за мінімальних витрат постачальниками програмного та апаратного забезпечення...

> Зараз за точністю відображення простору кольорів вхідних даних на простір вихідних даних стежить і забезпечує ICC [International Color Consortium]... додаванням профілю простору кольорів вхідних даних до зображення. Цей підхід можна використовувати для корпоративних користувачів. Але існує широке коло користувачів, яким подібний рівень гнучкості і керування просто не потрібен. Крім того, більшість існуючих форматів файлів не підтримують, і, можливо, ніколи не підтримуватимуть, вбудовування профілів кольорів, і, нарешті, існує широке коло користувачів, які не бажають, щоб програми додавали будь-які дані до їх файлів. Загальний стандартний простір кольорів RGB має вирішити всі ці проблеми... об’єднанням багатьох стандартних і нестандартних просторів кольорів RGB у один стандартний простір кольорів RGB. Подібний стандарт може значно покращити точність відтворення кольорів у стільничних середовищах. Наприклад, якщо виробники операційних систем забезпечуватимуть підтримку стандартного простору кольорів RGB, виробники пристроїв отримання та виводу даних, які підтримуватимуть цей стандартний простір кольорів зможуть забезпечити просте і точне передавання даних про колір без потреби у додатковій обробці у найпоширеніших випадках. (копія з архіву)

Підбиваючи підсумок метою запровадження найпоширенішого зараз та загальноприйнятого простору кольорів sRGB було і є спрощення життя споживачів (немає потреби непокоїтися щодо керування кольорами), зменшення витрат виробників (немає потреби у забезпеченні сумісності між непрофесійними цифровими фотоапаратами або сканерами, моніторами, принтерами тощо) та створення умов для зручного показу зображень у інтернеті (не потрібно непокоїтися щодо вбудовування і читання профілів icc: типовим профілем завжди є sRGB).

Отже, якщо sRGB працює належним чином і полегшує всім життя, навіщо використовувати інші простори кольорів, а отже перейматися проблемами з керуванням кольорами?

sRGB було розроблено таким чином, щоб у цьому просторі містилися кольори, які просто показати на поширених серед споживачів моніторах і надрукувати на поширених серед споживачів у 1996 році принтерах. Цей «спільний знаменник» серед просторів кольорів для перегляду і друку — технічний термін «палітра кольорів» ( "color gamut") — є значно вужчим, ніж набір кольорів, які ми бачимо у реальному світі, набагато вужчим, ніж набір кольорів, які здатні відтворювати сучасні цифрові фотоапарати, набагато вужчим, ніж набір кольорів, який здатні друкувати сучасні принтери, і набагато вужчим, ніж палітра сучасних моніторів з широкою палітрою, які починають з’являтися на роздрібному ринку. Всі, хто бажає скористатися ширшими палітрами кольорів, які доступні зараз рядовим споживачам, палітра sRGB є завузькою. І навпаки, якщо ви не маєте наміру користуватися розширеною палітрою кольорів на будь-якому кроці обробки цифрових зображень, вам не потрібно перейматися просторами кольорів, відмінними від sRGB, та всіма тонкощами керування кольорами.

### Наскільки вузьким є діапазон sRGB?

Нижче наведено наочне зображення обмежень sRGB, порівняно з кольорами, які ми спостерігаємо у навколишньому світі. На зображенні показано двовимірну карту всіх кольорів, які ми здатні бачити (копитоподібна область), і кольорів, що містяться у просторі кольорів sRGB (менша трикутна область).

Якщо ви бажаєте побачити двовимірне представлення sRGB з порівнянням з деякими з більших просторів кольорів, завітайте до чудового сайта Брюса Ліндблума (Bruce Lindbloom), натисніть посилання "Info" (Інформація), а потім "Information About RGB Working Spaces" (Інформація щодо робочих просторів RGB).

## Калібрування і налаштування профілю вашого монітора

### Якщо я працюватиме лише з простором кольорів sRGB, чи слід мені налаштовувати мій монітор?

Так! Будете ви використовувати кольорову палітру sRGB чи ні, вам слід налаштувати ваш монітор належним чином, оскільки за використання sRGB вважатиметься, що ваш монітор відкалібровано саме для sRGB. Калібрування вашого монітора завершує цикл налаштування. Якщо ви працюєте з палітрою кольорів sRGB, вам слід відкалібрувати ваш монітор відповідно до стандартів sRGB (або створити і використовувати точний профіль монітора, або зробити і те, і інше).

### Якими є наслідки роботи за неналаштованим монітором?

З вищенаведеного випливає декілька наслідків, жоден з яких не є доброю новиною. Будь-який монітор, калібрований чи ні, має власну (некалібровану) точку білого, яку можна виміряти у градусах Кельвіна. Точка білого монітора (каліброваного чи ні) є кольором, який ви бачите, коли дивитеся на повністю білі ділянки зображення на екрані. Повністю білим вважається колір, всі значення компонент RGB якого рівні 255 (у 8-бітовому представленні), зокрема колір тла вебсторінок або офісних документів. Ви можете подумати: «білий — це білий», але, якби ви могли порівняти декілька моніторів відкаліброваних на різні точки білого, ви б переконалися, що чим вищою є температура точки білого монітора, тим синішим виглядає білий колір, порівняно з моніторами з нижчою температурою точки білого. Якщо ви знаєте, як керувати вашим монітором, спробуйте збільшити або зменшити температуру (не забудьте після експерименту повернути початкове значення, якщо наслідки його зміни вам не сподобалися). Ваші очі, які швидко пристосовуються до сталої точки білого, з легкістю доведуть вам те, що зображення стане синішим, якщо ви підвищите точку білого, і жовтішим, якщо знизите її. Якщо зображення на вашому некаліброваному моніторі буде зсунуто за кольором у напрямку синього кольору (типовим значенням кольорової температури CRT є 9300K, типовим же значенням sRGB є 6500K) під час редагування вашого зображення, вами буде створено зображення з перевищенням витримки, яке виглядатиме жовтуватим з занадто теплими кольорами на належно каліброваному моніторі. І навпаки, якщо зображення кольорів на вашому моніторі зсунутим у бік жовтих кольорів, оскільки встановлено занизьку температуру (думаю, типовим значенням кольору LCD є значення близько 5500K), ваші зображення виглядатимуть синюватими і надто холодними на належним чином каліброваному моніторі.

Встановлення належної точки білого є лише частиною калібрування монітора. Крім того, вам слід встановити належну точку чорного, яскравість (освітленість) і функцію коефіцієнта контрастності (гами або перенесення). Якщо зображення на вашому моніторі буде занадто темним, оскільки встановлено занизьку точку чорного, під час обробки ви засвітите знімки, отже вони виглядатимуть збляклими на належним чином каліброваному моніторі. І навпаки, якщо встановлено зависоку точку чорного, після обробки знімки будуть тьмяними і занадто насиченими на моніторі, відкаліброваному належним чином.

Якщо встановлено зависокі значення яскравості/контрастності, ви вважатимете зображення набагато яскравішими, ніж вони насправді є під час перегляду на належно каліброваному моніторі, крім того, ваші очі втомлюватимуться, а ваш LCD-монітор швидше вийде з ладу.

Якщо степінь контрастності (гаму) вашого монітора встановлено неправильно, тональні зміни від темного до світлого буде показано неправильно. Це означає, що затінені та підсвічені ділянки буде занадто стиснуто або розтягнуто, що змусить вас до встановлення параметрів, які компенсуватимуть ці ефекти. Отже, якщо створене зображення після цього переглянути на належним чином каліброваному моніторі, тіні можуть виявитися занадто світлими або занадто темними (а підсвічування занадто темними або світлими), кольори ж решти зображення буде занадто стиснуто у тонах. Якщо ж внутрішні променеві гармати R, G і B (або їх еквіваленти для LCD-моніторів) налаштовано неправильно (кожна з гармат має власну точку білого і підсилення), вам, мабуть, мало що може допомогти, оскільки остаточні похибки — занадто зелені, занадто малинові, занадто жовті тощо зображення, які неминуче буде створено у результаті «виправлення» зображення під час редагування — будуть очевидними під час перегляду за допомогою належним чином каліброваного монітора.

Було чи не було належним чином калібровано ваш монітор, результати порівняння зміненого вами за допомогою вашого домашнього монітора зображення з тим самим зображенням, але показаним на інших моніторах у вас вдома чи у приятелів або сусідів, можуть викликати здивування. Ми стикалися з тими самими проблемами: у нас було два монітори Sony Trinitron, один з яких мав неправильно налаштовану (занадто підсилену) зелену гармату, а один — неправильно налаштовану (занадто підсилену) синю гармату. Зображення, відредаговане на одному з моніторів, виглядало зовсім інакше на іншому моніторі, аж доки ми не придбали спектрофотометр для калібрування та профілювання обох моніторів. На жаль, так і не вдалося відкалібрувати ці два монітори на показ належної точки чорного, отже довелося припинити редагування зображень на цих моніторах. Висновок: за допомогою спектрофотометра ви можете визначитися з моментом, коли слід замінити ваш монітор.

### Значення понять «точка чорного» і «яскравість» майже очевидні, а що є означає поняття «гама»?

На цій сторінці Вікіпедії наведено огляд ролі степеня контрастності (гами) у роботі з моніторами та у фотомистецтві; посилання, наведені наприкінці цієї статті є чудовим джерелом додаткових відомостей. У Вікіпедії написано: «Стискання гами, також відоме як кодування гами, використовується для кодування лінійної освітленості або значень RGB у відеосигнали або дані файла цифрового відео; розгортання гами є зворотнім процесом декодування... За допомогою кодування гами можна відобразити дані (аналогові і цифрові) у одноріднішу для сприйняття область.» Так, я знаю, зрозуміло, що нічого не зрозуміло. Прочитайте статтю у Вікіпедії та вивчіть наведені там ілюстрації. Розуміння прийде згодом. Якщо ви глибоко зануритеся до редагування зображень та керування кольорами, у вас врешті виникне потреба у прийнятті рішень щодо того, який степінь контрастності (гаму або іншу функцію кодування-декодування) ви бажаєте використовувати під час калібрування вашого монітора, профілювання вашого цифрового фотоапарата і вибору вашого робочого простору. Якщо ви не знаєте, яке значення слід вибрати (для тих з вас, хто просто бажає знати, яку кнопку слід натиснути!), найпоширенішим значенням є гама=2,2, як для калібрування монітора, так і для робочих просторів кольорів.

### У чому полягають відмінності між калібруванням монітора і профілюванням монітора?

Протягом початкового періоду вивчення керування кольорами багато хто плутає калібрування та профілювання монітора (автор і сам плутав, коли вивчав цей предмет). Процитуємо чудовий допис Hal Engel на форумі користувачів &digikam;:

> Калібрування — це процес, за якого пристрій переводиться у певний визначений стан шляхом коригування його параметрів або у якийсь інший спосіб. Наприклад, дія з калібрування монітора включає налаштування його точки білого, рівня чорного, світності і степеня контрастності до наперед визначених або стандартних значень за допомогою інструментів керування монітором або зміною параметрів степеня контрастності для даних з відеокартки... На відміну від калібрування, процес створення профілю є процесом характеризації пристрою, який не передбачає внесення будь-яких змін або коригувань щодо самого пристрою. Це скоріше процес вимірювання, результатом якого є файл, що містить точний математичний опис кольорових та тональних характеристик пристрою. Цей файл і є профілем ICC. Серед характеристик у файлі описано функцію, яка відображає простір кольорів пристрою на стандартний абсолютний простір кольорів (цей простір називається у профілі ICC профілем простору кольорів (Profile Color Space або PCS)), точки білого пристрою, точки чорного, основних параметрів та інших даних. Характеристики моніторів, зазвичай, вимірюють (профілюють) у каліброваному стані. Якщо підбити підсумок, калібрування змінює характеристики відтворення кольорів пристрою так, щоб це відтворення відповідало певному наперед визначеному стану. Профілювання ж або характеризація є процесом вимірювання, результатом якого є докладний опис характеристик відтворення кольорів (нормально відкаліброваного) пристрою. (цитата з цієї сторінки)

Калібрування вашого монітора з технічної точки зору не є насправді частиною керування кольорами. Але, очевидно, належним чином калібрований і/або профільований монітор є попередньою умовою роботи з керуванням кольорами. У цьому підручнику ми не розповідатимемо вам про важливі теми щодо калібрування або профілювання моніторів. Ці питання доволі добре висвітлено у документації до ArgyllCMS і LProf, ми наполегливо рекомендуємо вам з нею ознайомитися. Для того, щоб скористатися однією з цих програм для калібрування і/або профілювання вашого монітора, вам потрібен буде спектрофотометр. Спектрофотометр — це пристрій для вимірювання значень RGB для кольорів, які проектуються на екран монітора програмним забезпеченням з калібрування/профілювання моніторів, зокрема Argyll і LProf. На вебсайті Argyll ви можете знайти список сучасних спектрофотометрів, що підтримуються програмою. Здається, LProf може використовувати всі спектрофотометри, які може використовувати Argyll, оскільки у цих двох програм відповідні частини коду є спільними.

### Чи можу я налаштувати свій монітор без спектрометра?

У інтернеті можна знайти різноманітні методики калібрування монітора без використання спектрофотометра. Використання методів «на око» є кращим, ніж повна відсутність калібрування монітора: все залежить від вашого ока і вашого монітора. Подібне калібрування може дати досить пристойні результати. Але всі подібні методи не можна розглядати як заміну професійного калібрування та профілювання монітора. Для довідки, калібрування і профілювання монітора за допомогою спектрофотометра, хоча і може здаватися складною справою, насправді не є складним. Спектрофотометр можна придбати за менше, ніж 100 доларів (якщо ви віддасте перевагу дорожчій моделі, переконайтеся, що гроші сплачено за краще обладнання, а не за додаткове програмне забезпечення, яке все одно не працюватиме у Linux). Документація з Argyll і/або LProf допоможе вам у процесі калібрування та профілювання вашого монітора,— глибокі знання у теорії керування кольорами вам не знадобляться. Якщо ж подальше вивчення керування кольорами наведе вас на думку, що вам потрібен докладніший профіль монітора певного типу, у цих двох програмах ви знайдете всі додаткові можливості, на які ви могли б очікувати.

### Припустімо, що мною було прийнято рішення працювати лише з простором кольорів sRGB. Які «кнопки &digikam;» мені слід натискати після калібрування мого монітора?

Якщо ваш монітор було відкалібровано згідно стандартів sRGB і ви працюєте лише з простором кольорів sRGB, ви можете просто вимкнути керування кольорами у digiKam. Вам не потрібно буде повідомляти &digikam;, що слід використовувати певний профіль монітора, оскільки, типово, &digikam; налаштовано на використання простору кольорів sRGB як простору кольорів профілю монітора. Вам також не потрібно повідомляти &digikam; про те, що слід використовувати керування кольорами під час роботи з зображеннями, оскільки, типово, &digikam; налаштовано на використання sRGB для вашого фотоапарата, принтера і робочого простору, як і пропонували компанії HP та MS у далекому 1996 році.

Але, якщо ви бажаєте зробити перші кроки у роботі з використанням керування кольорами, зверніться до відповідного розділу цього підручника, увімкніть керування кольорами і оберіть профілем монітора, фотоапарата, робочого простору та принтера sRGB. Крім того, якщо у вас є профіль кольорів, створений після калібрування вашого монітора з використанням програм Argyll або LProf (ймовірно, він називається «mymonitorprofile.icc»), повідомте &digikam; про те, що слід використовувати профіль монітора «mymonitorprofile.icc» замість sRGB.

### Де розташовано всі профілі icc на моєму комп’ютері?

Гаразд, це Linux і все залежить від того, де вони зберігаються. Я зберігаю свої профілі icc у теці /usr/share/color/icc, що є найближчим на сьогодні до стандартного розташування профілів icc у Linux. Якщо ви користуєтеся саме цією текою для зберігання ваших профілів icc, ймовірно, вам слід змінити права доступу до цієї теки так, щоб уможливити вашому користувачеві доступ до читання і запису файлів з цієї теки. Після цього вам достатньо повідомити &digikam;, де зберігаються ваші профілі.

### Чи мають значення освітлення і кольори стін/стелі/завіси/меблів поряд з монітором?

Так! Добре освітлення є попередньою умовою належного редагування зображень та порівняння надрукованих зображень з зображенням на екрані. Якщо освітлення поряд з вашою робочою станцією буде надмірним, кольори на вашому моніторі виглядатимуть занадто темними, і навпаки. Якщо освітлення від ламп у вашій робочій кімнаті має низький показник відтворення кольорів (тобто лампи освітлюють приміщення лише у обмеженому діапазоні спектру), або якщо світло у вашій робочій кімнаті надходить з вікна, а отже змінюється відповідно до погоди та часу доби (або, ще гірше, проходить через кольорові фіранки), або якщо стіни і стеля створюють кольорові відсвіти на вашому моніторі, під час редагування зображень вам не вдасться досягти належного виправлення кольорів. Можемо лише порадити, якщо це не порушить мир і гармонію у сім’ї, пофарбуйте стіни і стелю у світло-сірий колір, затуліть вікна, одягніть одяг нейтрального кольору, встановіть відповідний рівень освітлення за допомогою належних ламп та елементів освітлення. Докладніше про належний рівень освітлення, лампи і освітлювальні прилади для редагування зображень та перегляду відбитків можна дізнатися зі статей за такими адресами:

## Профіль фотоапарата і помилки у проявленні файла цифрового негатива

### Яким буде наступний крок у керуванні кольорами?

По-перше і для довідки, багато чудових професіональних фотографів та фотографів-аматорів зберігають створені ними зображення за допомогою вбудованих інструментів камери у форматі jpeg і працюють у просторі кольорів sRGB. Але, якщо ви бажаєте працювати у ширшому просторі кольорів або якщо ви бажаєте працювати з файлами цифрових негативів (навіть якщо результатом обробки буде файл зображення у просторі кольорів sRGB), ознайомтеся з наведеними тут відомостями.

Судячи з питань, які задають користувачі на форумі &digikam;, якщо ви читаєте цей підручник, ймовірно, ви знімали ваші цифрові негативи за допомогою цифрового dSLR, а тепер сподіваєтеся, що десь на таємних хвилях керування кольорами ви знайдете відповідь на питання: як отримати чудове зображення з вашого файла цифрового негатива. Ви праві! Для отримання результату вам знадобиться належний профіль фотоапарата. Але спочатку наведемо відповідь на питання, яке вже певно у вас виникло, а саме:

### Чому зображення, створені за допомогою інструментів перетворення зображень цифрових негативів, на зразок dcraw або ufraw, відрізняються від вбудованих мініатюр, які показує digikam?

Радий, що ви спитали. Всі цифрові фотоапарати створюють файли цифрових негативів (raw), надає чи ні фотоапарат змогу користувачеві зберегти зображення у форматі цифрового негатива. Якщо ви налаштуєте фотоапарат так, щоб він зберігав зображення у форматі jpeg, а не у форматі цифрового негатива, вбудований процесор фотоапарата перетворить файл цифрового негатива на файл у форматі jpeg. У вбудованому перегляді ви можете побачити, як виглядатиме ваш знімок, якщо налаштувати фотоапарат на збереження файлів jpeg замість файлів цифрових негативів.

Наведене нижче є висновками з досвіду автора, як користувача продукції Canon, але, здається, більшість або навіть всі dSLR (цифрові дзеркальні фотоапарати) початкового та середнього рівнів поводяться подібно. У Canon користувачеві пропонується декілька стилів зображення: нейтральний (neutral), стандартний (standard), книжковий (portrait), альбомний (landscape) тощо, — за допомогою яких фотоапарат визначає спосіб обробки цифрового негатива для отримання остаточного зображення, незалежно від того, буде обробку виконано у фотоапараті або поза ним за допомогою комерційного програмного забезпечення DPP Canon. Програмне забезпечення для обробки цифрових негативів DPP від Canon надає користувачеві додаткові можливості керування, але все ж виконує обробку цифрового негатива відповідно до попередньо вибраного стилю зображення. Використання більшості з стилів зображення Canon значно змінює криву насиченості і додає насиченості до зображення, щоб зробити його «яскравішим». Навіть якщо ви оберете «нейтральний» стиль зображення (стиль зображення Canon, який найменше змінює тональність); а потім оберете «менше контрастності» ("less contrast"), «менше насиченості» ("less saturation"), «не усувати шум» ("no noise reduction") і «не збільшувати різкість» ("no sharpening") у діалоговому вікні обробки цифрових негативів DPP, ви побачите, якщо знаєте, де шукати, що до зображення було застосовано зміну кривої насиченості та усування шуму на тінях.

Dcraw (програма, яку &digikam; використовує для перетворення файлів цифрових негативів на файли зображень) не змінює кривої насиченості тональності вашого зображення. Dcraw показує вам світлі і темні області, які насправді було записано датчиком фотоапарата. Відповідно до підручника Тіндемана (Tindeman), (чудового матеріалу для читання, джерела добрих порад з посиланнями на такі самі добрі джерела додаткових відомостей), dcraw є однією з програм для обробки цифрових негативів, яка показує вам справжню тональність знятого матеріалу. Ufraw також типово створює зображення, що відповідає знятому (хоча ufraw надає користувачеві можливість зміни зображення, що відповідає знятому, за допомогою зміни розподілу тональності і насиченості). Зображення, що відповідає знятому, створене dcraw/ufraw, є таким невиразним через те, що датчик фотоапарата записує світло лінійно, а наші очі постійно перебувають у взаємодії з мозком з метою виокремлення тьмяних і світлих областей зображення, тобто наш мозок є додатковим інструментом застосування кривої насиченості до зображення, який надає нам змогу краще сфокусуватися на важливих елементах зображення, коли ми дивимося на щось.

### Зображення jpeg вбудованого перегляду виглядає набагато краще за виведене dcraw. Яким є значення пов’язаної зі сценою тональності?

Коли ви робите знімок, ймовірно, ви вже уявляєте як має виглядати остаточне зображення. Набагато простіше отримати таке остаточне зображення, якщо вам не потрібно «скасовувати» вже виконану обробку вашого зображення. Після застосування до зображення комерційних варіантів кривих насиченості, усування шуму на тінях, збільшення різкості тощо від Canon (або Nikon, Bibble тощо), тіні, відсвіти, деталізацію меж тощо на вашому зображенні буде стиснуто, обрізано, форматовано або якимось іншим чином змінено і спотворено. Ви втратите частину даних зображення і вже не зможете їх відновити. Особливо для тіней, навіть на 16-бітових зображеннях (які насправді є 12- або 14-бітовими, залежно від фотоапарата, але кодуються як 16-бітові для покращення взаємодії з комп’ютером), залишиться не так багато даних, які можна буде використати під час обробки.

Як видається авторові цього підручника, основою обробки зображення є можливість довільним чином змінювати тональність, кольори, вибіркове збільшення різкості тощо так, щоб зосередити увагу глядача на тому, що ви, як фотограф, вважаєте головним, коли знімаєте. Навіщо віддавати керування у фотомистецтві якомусь комерційному програмному забезпеченню з обробки цифрових негативів? Іншими словами, «невиразний значить хороший», якщо ви маєте намір надати вашим знімкам вашої художньої інтерпретації. Альтернативним шляхом є використання «бездушних», комерційних алгоритмів, створених Canon, Nikon, Bibble тощо, для зміни ваших зображень без вашої участі. (З іншого боку, ніхто не заперечує, що для багатьох зображень ці «бездушні» алгоритми дають досить пристойні результати!)

### Ну гаразд, все це дуже цікаво. Я вже бачу сенс у тому, що слід розпочинати редагування зображення з відтворення кольорів, пов’язаних з зображеним, а не з поверхового відтворення, яке можна бачити на вбудованому jpeg. Але як мною вже було згадано, зображення, створені за допомогою digikam/dcraw виглядають жахливо! Чому?

Ну, можливі різні причини. Якщо зображення виглядає занадто темним, ви наказали dcraw вивести дані до 16-бітового файла, але зіткнулися з тим, що dcraw не застосовує перетворення степеня контрастності (гами) до виведення даних до файла зображення. Ви можете скористатися imagemagick для застосування належного перетворення степеня контрастності до файла зображення, створеного за допомогою dcraw. Крім того, ви можете знайти або створити профіль фотоапарата з степенем контрастності рівним 1. А бо ви можете скористатися ufraw, програмою, яка здатна виконувати перетворення степеня контрастності самостійно.

Якщо на ваших зображеннях помітні рожеві підсвічені області, їх можна усунути. Пояснення щодо причин проблеми та команду, яку можна використати для розв’язання проблеми, можна знайти у цьому дописі з форуму "Luminous Landscape".

Якщо зображення не є темним, але виглядає досить дивно, ймовірно, ви вказали якісь недоречні параметри у інтерфейсі користувача digikam/dcraw. За допомогою інтерфейсу digikam/dcraw ви у зручних спосіб можете змінити «вхідні» параметри, які за інших умов довелося б вводити з командного рядка. Але зручність завжди має свою ціну. По-перше, інтерфейс може надавати доступ не до всіх параметрів, які можна використовувати у командному рядку (наприклад, у &digikam; 0.9.4 доступ з інтерфейсу можна отримати лише до деяких параметрів командного рядка dcraw). По-друге, щоб максимально скористатися інтерфейсом digikam/dcraw, вам слід добре усвідомлювати призначення кнопок, повзунків тощо у інтерфейсі. Отже, вам слід добре знати, що насправді відбувається у командному рядку, якщо ви бажаєте отримати найкращі результати з використанням графічного інтерфейсу. (Цю частину підручника не пов’язано з поясненнями щодо використання інтерфейсу користувача digikam/dcraw. digiKam стрімко розвивається: все, що було б написано тут щодо інтерфейсу digikam/dcraw, могло б втратити актуальність вже найближчим часом.)

Наприклад, якщо ваш jpeg, створений вбудованими засобами, має чудові дуже глибокі тіні, а у jpeg або tiff, створений за допомогою digikam/dcraw, на місці тіней показано плямисті лінійчасті візерунки, ймовірно, ви поставили «x» навпроти пункту «Додатково, точка чорного» з повзунком, встановленим у значення 0. Зніміть позначку з пункту точки чорного і повторіть спробу перетворення. Відповідний пункт у інтерфейсі digikam/dcraw відповідає параметру «-k», якщо ви забажаєте скористатися dcraw з командного рядка. За допомогою параметра «-k» ви можете перевизначити значення найкращої оцінки dcraw того, де у напівтонах зображення починається цифровий сигнал, тобто де слід починати вилучення фонового шуму. Якщо ви не використовуватимете параметра «-k» у командному рядку, dcraw самостійно обчислить належне значення на основі оцінки фонового шуму. На Canon 400d/xti автора обчислене за допомогою dcraw значення фонового шуму, зазвичай, приблизно дорівнює 256 (наказати dcraw повідомляти вас про те, що програма робить з файлом цифрового негатива можна за допомогою параметра командного рядка «-v»). Але, якщо, наприклад, використати параметр "-K /шлях до зображення з чорною рамкою.pgm» для того, щоб наказати dcraw вилучити чорну рамку, dcraw повідомить, що точка чорного має значення 0, отже, немає потреби у встановленні вищого значення для усування найтемніших тіней на зображенні, де тінь, зазвичай, переважає над рештою зображення. («Чорна рамка» — це експозиція, знята з закритим об’єктивом та тими самими параметрами, що і, за ідеальних умов, створене опісля зображення, яке обробляє програма. За допомогою параметра «-K» можна дозволити dcraw вилучити фоновий шум з зображення.)

### Де можна знайти гарну документацію щодо цифрового шуму?

Ознайомтеся з цими чудовими статтями:

### Де знайти гарну документацію щодо параметрів командного рядка dcraw?

Найкращі відомості щодо процесу обробки dcraw файлів цифрових негативів можна знайти тут.

Якщо ви бажаєте працювати з файлами цифрових негативів, рекомендую вам ознайомитися зі статтею Гільєрмо двічі або навіть тричі. Гільєрмо вважає, що dcraw надає змогу отримати дані чудової якості, на відміну від комерційних інструментів обробки цифрових негативів. Після тестування всіх комерційних програм для обробки цифрових негативів, які вдалося знайти авторові цього підручника, також було встановлено, що dcraw створює дані відмінної якості.

Сторінку довідника dcraw, на якій ви знайдете опис всіх параметрів командного рядка, можна знайти тут.

### Чому кольори Canon і Nikon виглядають кращими за кольори, створені dcraw?

Відтворення кольорів є одним з елементів обробки, де патентоване програмне забезпечення для обробки цифрових негативів Canon (і, ймовірно, Nikon) може виконувати роботу дуже, дуже добре. Чому? Тому що патентоване програмне забезпечення для обробки цифрових негативів комплектується профілями фотоапаратів, специфічними для зображень цифрових негативів, які створюються фотоапаратом відповідної моделі з відповідним виробником. Звичайно ж, для цього слід скористатися патентованим програмним забезпеченням, створеним виробником вашого фотоапарата саме для вашої моделі. Автор цього підручника виконав значний обсяг перевірок за допомогою інструменту «піпетка», щоб порівняти отримані за допомогою програмного забезпечення для обробки цифрових негативів різних виробників за використання різних профілів фотоапаратів зображення різних об’єктів, — дуже трудомістке, але корисне дослідження. У разі використання ufraw і dcraw (з командного рядка, якщо не використовувати графічний інтерфейс користувача dcraw, передбачений у digikam) ви можете застосувати профілі кольорів, специфічні для фотоапарата, моделі, зображення, стилю, створені Canon, до вихідних даних dcraw під час обробки цифрового негатива, але отримати кольори, які все ж НЕ збігаються з кольорами, отриманими за допомогою програмного забезпечення Canon. Так само, профілі Bibble досить добре працюють з програмним забезпеченням Bibble, але дають досить погані, на думку автора підручника, результати з dcraw, порівняно з програмним забезпеченням Bibble. Тощо.

### Чому профіль фотоапарата так жорстко пов’язано з виробником і моделлю фотоапарата?

Одним з елементів цифрового фотоапарата є матриця з мільйонами маленьких світлових датчиків, створених на основі мікросхем ПЗЗ або КМОН. Подібні світлові датчики не розрізняють кольорів, — вони можуть визначити лише потужність, а не колір, світла, що на них падає. Отже, щоб датчик міг записати дані щодо кольору, його вкривають прозорою червоною, зеленою або синьою лінзою. Зазвичай, датчики розташовано у вигляді так званого фільтра Баєра (окрім датчиків Faveon, які працюють інакше). Зображення цифрового негатива є нічим іншим, ніж масивом значень, що відповідають «кількості світла», яка пройшла крізь червону, зелену чи синю лінзу-накривку і потрапила на датчик.

Якщо бути точним, реакція датчика на світло є результатом дії багатьох специфічних для фотоапарата факторів: властивостей самої матриці датчиків, точності зафарбовування і пропускання світла лінзами-накривками, частково аналогово-цифрового перетворення і наступної після перетворення обробки, яка відбувається у самому фотоапараті з метою отримання зображення цифрового негатива, яке і потрапляє на картку пам’яті.

### Що означає «перетворення за аналогового формату на цифровий»?

«Аналоговий» означає «такий, що змінюється неперервно», подібно до об’єму води, який ви можете налити до склянки. «Цифрування» аналогового сигналу означає, що рівні освітленості, які неперервно змінюються у аналогових даних, «округлюються» до множини дискретних величин, зручної для перетворення на двійкові числа, які використовуються у комп’ютерах. Аналогово-цифрове перетворення, яке відбувається у самому фотоапараті, потрібне, оскільки за своєю природою датчики світла є аналоговими пристроями: вони накопичують заряд пропорційно до кількості світла, яке на них падає. Зібраний на кожному з датчиків заряд перетворюється на дискретне числове значення аналогово-цифровим інструментом перетворення фотоапарата. Саме цим і пояснюється краща якість 14-бітового перетворення, порівняно з 12-бітовим: вища точність зменшує об’єм даних, які буде відкинуто у процесі перетворення.

### Чому для створення файла цифрового негатива використовується профіль фотоапарата, пов’язаний з програмою обробки цифрових негативів?

Основною метою застосування інтерполяції на основі алгоритмів усування мозаїчності, подібних до використаного у dcraw типового алгоритму AHD, є визначення кольору та інтенсивності світла, які спостерігаються у вказаній точці, шляхом інтерполяції даних, зібраних з окремого датчика та сусідніх з ним датчиків (див. статтю у Вікіпедії). Будь-яка програма з обробки цифрових негативів робить додаткові припущення, наприклад, щодо того, як відрізнити сигнал від фонового шуму, де розташовано точку повної насиченості датчика тощо. Результатом застосування всіх алгоритмів та припущень, використаних під час розробки програмного забезпечення з обробки цифрових негативів, буде трійка значень RGB для кожного з пікселів зображення. Таким чином, у результаті обробки одного файла цифрового негатива різними інструментами обробки буде отримано різні значення RGB.

### Де я можу знайти загальний профіль мого фотоапарата?

У розділі вебсайта ufraw, присвяченому керування кольорами, наведено відомості щодо того, де шукати готові профілі фотоапаратів. Якщо ви зазирнете до архівів форуму користувачів &digikam;, ви знайдете додаткові поради. Якщо ви продовжите пошуки та експерименти, ймовірно, вам вдасться знайти загальний профіль, який працюватиме «досить добре». Але, як ми вже зазначали раніше, можна констатувати прикрий факт роботи з цифровими зображеннями: профілі фотоапаратів, які постачаються компаніями Canon, Nikon тощо, не працюють належним чином з інструментами перетворення цифрових негативів, відмінними від створених виробником фотокамери закритих інструментів. Ось чому Bibble і Phase One, наприклад, змушені створювати власні профілі для всіх фотоапаратів, які ними підтримуються. Отже, зрештою, ви можете зупинитися на профілі фотоапарата, який відповідає саме вашому фотоапарату, вашим умовам освітлення і вашому способу обробки цифрових негативів.

### Як мені отримати профіль, який відповідатиме саме моєму фотоапарату, моїм умовам освітлення і моєму процесові обробки цифрових негативів?

Існує багато комерційних компаній, які надають послуги з профілювання, звичайно ж, за гроші. Крім того, ви можете скористатися LPRof для того, щоб профілювати ваш фотоапарат вручну. Якщо ви маєте намір профілювати ваш власний фотоапарат, вам знадобиться «IT8-ціль», тобто знімок квадратів з відомими кольорами. Разом з IT8-ціллю ви отримаєте відповідний набір відомих значень кольору кожного з квадратів на цілі.

Якщо ви маєте намір скористатися для профілювання вашого фотоапарата LProf, знайдіть у документації список рекомендованих шаблонів для зйомки. Для виконання профілювання вашого фотоапарата вам доведеться сфотографувати шаблон IT8 за вказаних умов освітлення (наприклад, за денного світла, зазвичай, опівдні сонячного дня влітку, так, щоб ніякі сусідні предмети не відкидали тінь або не відбивали промені на шаблон), а потім зберегти зображення до файла цифрового негатива. Після цього ви виконаєте обробку файла цифрового негатива за допомогою вашого програмного забезпечення на основі певних параметрів і обробите отримане зображення за допомогою програмного забезпечення з профілювання. Програмне забезпечення з профілювання порівняє значення RGB на зображенні, отриманому за допомогою вашого фотоапарата+умов освітлення+програмного забезпечення з обробки цифрових негативів, зі значеннями RGB на початковому шаблоні і створить на основі порівняння профіль (icc) вашого фотоапарата.

Профілювання фотоапарата дуже подібне до профілювання монітора. Під час профілювання монітора програмне забезпечення з профілювання наказує графічній картці надсилати дані щодо кольорових квадратів з певними значеннями каналів RGB на екран. Спектрометр вимірює точний колір, який буде показано на екрані. Під час профілювання фотоапарата відомими кольорами є кольори RGB областей на шаблоні IT8, які програмне забезпечення з профілювання порівнює з кольорами, отриманими на цифровому знімку шаблону за вибраних умов освітлення з використанням певного процесу обробки цифрового негатива з відповідними параметрами.

Посилання на посібник з використання LProf v1.11 і ufraw (а отже, за аналогією, і будь-якого іншого інструменту обробки цифрових негативів) для створення профілю фотоапарата. У Debian Lenny ви можете знайти LProf 1.11.4 у сховищах APT. Актуальніші версії можна зібрати з CVS. І нарешті, посилання на перевірений, надійний шаблон IT8.

### Як мені застосувати профіль фотоапарата до 16-бітового файла зображення, створеного моїм власним програмним забезпеченням для обробки цифрових негативів?

Якщо ви користуєтеся інтерфейсом digikam для dcraw, ви можете повідомити &digikam; про те, який профіль фотоапарата слід використовувати. Якщо ви використовуєте dcraw з командного рядка, ви можете вказати програмі спосіб обробки: з виводом зображення до 16-бітового файла зображення з або без застосування профілю фотоапарата. Якщо ви накажете dcraw створити файл без застосування профілю фотоапарата, ви зможете скористатися інструментом LCMS tifficc (також з командного рядка) для застосування профілю фотоапарата. Перевагою використання tifficc є можливість використання у LCMS високоякісного перетворення (типово, dcraw використовує типовий носій LCMS). Недоліком, звичайно ж, є те, що застосування профілю вашого фотоапарата за допомогою окремої команди, збільшує кількість кроків обробки цифрового негатива. Якщо ви користуєтеся ufraw, для отримання відповідних настанов зверніться до довідника з ufraw.

## PCS: профілі кольорів, що вказують на справжні кольори у навколишньому світі

### Профілі фотоапарата, сканера, робочого простору, монітора, принтера — для чого, власне, стільки різних профілів?

Профіль кольорів описує палітру кольорів пристрою або простір, до якого ця палітра належить, визначенням того, який колір у навколишньому світі відповідає кожній трійці значень RGB у просторі кольорів пристрою (фотоапарата, монітора, принтера) або робочому просторі.

Насправді, профіль фотоапарата повідомляє інструмент обробки про те, що для кожної трійки значень RGB, пов’язаних з кожним з пікселів зображення, отриманого з файла цифрового негатива програмним забезпеченням для обробки цифрових негативів, «ця трійка RGB з файла зображення» відповідає «такому-то справжньому кольору, який би побачив спостерігач на зображенні оригіналу» (або, точніше, як його показано на шаблоні IT8, якщо ви створювали ваш власний профіль фотоапарата. Загалом же, мета профілювання — зробити кольори зображення копією кольорів оригіналу).

Побачити зображення розглядаючи трійки значень RGB неможливо. Побачити зображення можна лише після показу його на моніторі або роздрукованим на принтері. Результатом профілювання вашого монітора буде певна таблиця, за допомогою якої можна сказати, що «ця трійка значень RGB, надісланих графічною карткою на екран» має призвести до показу на екрані «того-то справжнього кольору, який справжній спостерігач бачить на зображенні оригіналу».

Спільною для профілю монітора і профілю фотоапарата є частина, пов’язана з «кольором, який справжній спостерігач бачить на зображенні оригіналу». Таким чином, різні трійки чисел RGB у просторах кольорів монітора і фотоапарата, відповідно, вказують на один і той самий видимий колір оригіналу. Кольори справжній предметів навколишнього світу є точкою відліку для переходів між всіма профілями кольорів, які зустрічатимуться на шляху вашого зображення від фотоапарата до екрана, програми редагування чи друку або інтернету.

### Як мені співвіднести точку профілю зі справжнім кольором у реальному світі?

Всі люди сприймають кольори по-різному, хіба не так?

Досить давно (у 1931 році, хоча покращення все ще триває) міжнародний консорціум щодо кольорів (International Color Consortium або ICC) вирішив створити карту і математично описати всі кольори, які можуть бачити люди у навколишньому світі. Отже, багатьом людям було показано широкі набори кольорів і запропоновано встановити відповідність між ними, причому два візуально однакові кольори могли фактично бути результатом складання компонентів світла з різною довжиною хвиль. У чому ж була цінність таких дивних опитувань? Відповідь така: сприйняття людиною кольорів базується на тому, що око містить три типи рецепторів з піковою чутливістю до світла з довжиною хвиль приблизно 430, 540 і 570 нм, але зі значним перекриттям у чутливості між різними типами цих рецепторів. Одним з наслідків того, яким чином ми бачимо кольори, є те, що різні комбінації світла з різною довжиною хвиль виглядають для нас однаково.

Після ретельної перевірки ICC створив простір кольорів CIE-XYZ, який математично описав і змоделював всі кольори, які може бачити ідеальний спостерігач-людина («ідеальний» у сенсі моделювання реакції на тести багатьох окремих людей). Цей простір кольорів НЕ є профілем кольорів у звичайному значенні цього терміна. Це скоріше абсолютний простір з’єднання кольорів (Profile Connecting Space або PCS), призначений для перетворення значень RGB кольорів з одного простору кольорів до іншого простору (див. тут і тут).

CIE-XYZ не є єдиним PCS. Іншим поширеним PCS є CIE-Lab, який було математично виведено з простору CIE-XYZ. Метою створення CIE-Lab було досягнення «відчуттєвої однорідності», тобто реалізації формули «однакові зміни у значенні кольору мають призводити до таких самих однакових змін у візуальному сприйнятті» (цитата звідси). Вікіпедія повідомляє: «Три координати простору CIELAB відповідають освітленості (lightness) кольору (L* = 0 дає чорний колір, а L* = 100 відповідає розсіяному білому; дзеркально білий може мати вищі значення), розташуванню кольору між червоним/малиновим і зеленим (a*, від’ємні значення відповідають зеленішим кольорам, а додатні — червонішим) і розташуванню кольору між жовтим і синім (b*, від’ємні значення відповідають синішим кольорам, а додатні — жовтішим)» (цитата звідси).

Щоб профілями кольорів можна було користуватися, потрібне програмне забезпечення, яке виконувало б перетворення кольорів з одного простору кольорів у кольори іншого за допомогою PCS. У світі відкритого програмного забезпечення для linux (а також у закритих комерційних програмах) перехід з одного простору кольорів до іншого, зазвичай, виконується за допомогою LCMS (абревіатура від «little color management software»). Перевірка, проведена автором цього підручника, показує, що LCMS виконує точніше перетворення просторів кольорів, ніж закритий комерційний рушій перетворення кольорів компанії Adobe.

## Робочий простір

### Так, мною вказано &digikam;, де шукати профіль мого монітора, у мене є профіль фотоапарата, який було застосовано до зображення, отриманого моїм програмним забезпеченням з роботи з цифровими негативами. Яким буде наступний крок у керуванні кольорами?

Вам слід вибрати робочий простір кольорів для редагування вашого зображення. LCMS перетворить ваше зображення з простору кольорів вашого фотоапарата до вибраного вами робочого простору за допомогою PCS, що визначається профілем кольорів вашого фотоапарата.

### Чому б мені просто не відредагувати мої знімки у просторі кольорів, описаному профілем мого фотоапарата?

В решті решт, профіль фотоапарата має забезпечувати найкращу відповідність до кольорів, які здатен записувати фотоапарат, відповідно до процедури обробки цифрових негативів, чи не так? Вікіпедія повідомляє: «Робочі простори, подібні до sRGB і Adobe RGB, є просторами кольорів, які забезпечують добрі результати у процесі редагування. Наприклад, пікселі з рівними значеннями компонент у RGB мають виглядати нейтральними». Фраза «пікселі з рівними значеннями компонент у RGB мають виглядати нейтральними» означає, що всі пікселі зображення, яке було перетворено у відповідний робочий простір, з R=G=B, мають виглядати як сірі, чорні або білі на екрані. У багатьох профілях фотоапаратів ця умова «нейтральності» порушується. Список інших технічних вимог до доброго робочого простору авторові невідомий, але він може навести інший аргумент на користь відмови від редагування вашого зображення у просторі кольорів вашого фотоапарата. Якщо ви поглянете на розміри файла з даними типового профілю фотоапарата, ви переконаєтеся, що цей файл має розмір від чверті до половини мегабайта або навіть більший. У цьому файлі міститься багато даних щодо всіх змін, які слід виконати для різних областей кольору і тональності початкового зображення, щоб отримати точне відображення кольорів за значеннями RGB, отриманими від інструменту обробки цифрового негатива. Профіль фотоапарата є точним (принаймні для кольорів на знімка), але не є математично гладким. З іншого боку, профілі робочих просторів кольорів є дуже малими за розмірами (половина кілобайта, а не половина мегабайта), оскільки у них палітру кольорів описано у термінах гладких, неперервних математичних функцій. У профілях робочих просторів не потрібно робити допусків на щодо неточність реальних датчиків, отже математичні перетворення, які буде виконано під час редагування зображення, будуть точнішими і гладкішими, ніж були б, якщо б ви спробували редагувати зображення у просторі кольорів фотоапарата.

### Яким робочим простором я маю скористатися?

У будь-кого з цього приводу є власна думка. Викладемо лише базові відомості, які нададуть вам змогу зробити вибір. Робочі профілі просторів кольорів мають такі характеристики:

1. Гама (або інша функція перетворення), яка визначає ступінь зміни початкових значень лінійної інтенсивності, яку було виміряно датчиком фотоапарата (і перетворено вбудованою програмою фотоапарата, а потім наближено програмою для обробки цифрових негативів з метою отримання файла зображення), призначеної для того, щоб зробити редагування простішим і точнішим.

2. Основні кольори RGB, які визначають діапазон кольорів, тобто палітру кольорів, яку покриває вказаний профіль.

3. Точка білого (зазвичай, D50 або D65, хоча можливе використання і інших значень), яка вказує температуру кольору точки білого робочого простору.

### Який коефіцієнт контрастності (гаму) повинен мати мій робочий простір?

Гама профілю кольорів визначає, яке степеневе перетворення слід виконати, щоб належним чином перетворити зображення з вбудованого профілю кольорів зображення (ймовірно, вашого робочого простору кольорів або профілю кольорів вашого фотоапарата) у інший профіль кольорів з іншою гамою, наприклад, вибраний вами робочий простір або профіль показу, який буде використано під час показу зображення на екрані, або з одного робочого простору у інший, або з вашого робочого простору до робочого простору принтера. Після обробки dcraw ви отримаєте 16-бітове зображення з лінійною гамою. Це означає, що гістограма отриманого файла зображення демонструватиме справжню кількість світла, яку було накопичено кожним елементарним датчиком матриці фотоапарата під час експозиції (взято з звідси). (Ось чому застосування профілю фотоапарата до даних, виведених dcraw, також вимагає застосування перетворення гами для переходу до бажаного робочого простору, якщо у профілі фотоапарата не використано значення гама=1.)

Якщо не брати до уваги теоретичні можливості, у реальному світі реального редагування зображень майже всі користуються робочими просторами з коефіцієнтом контрастності (гамою) зі значеннями 1,8 або 2,2. sRGB і L*-RGB є двома єдиними помітними винятками.

У sRGB використано функцію перетворення, близьку до функції перетворення моніторів CRT (а отже, не пов’язану з редагуванням зображень чи показом зображень на моніторах LCD). Як зазначено у Вікіпедії, « на відміну від більшості інших просторів кольорів RGB, гаму sRGB не можна вказати як єдине числове значення. Загальне значення гами цього простору приблизно дорівнює 2,2, крива перетворення складається з лінійної (гама=1,0) ділянки поряд з чорним кольором і нелінійної ділянки для інших кольорів, де значення змінюється за степеневою функцією порядку 2,4, а гама (нахил на площині з логарифмічними координатами для вхідних і вихідних даних) змінюється від 1,0 до приблизно 2,3» (взято звідси), що призводить до потреби у складних математичних обчисленнях під час обробки зображення.

У L*-RGB як функцію перетворення використано ту саму відчуттєво однорідну функцію перетворення, що і у просторі кольорів CIELab. «У разі зберігання кольорів з обмеженими значеннями точності» за допомогою відчуттєво однорідної функції перетворення «можна покращити відтворення тонів» (взято звідси).

Окрім значень гама=1,8 і гама=2,2, єдиним іншим значенням гами для робочого простору, яке заслуговує на згадку, є значення лінійної гами або гама=1,0. Як вже згадувалося, дані, виведені до файлів dcraw, мають лінійну гаму, якщо ви виводитимете дані у 16-бітовому форматі. Лінійна гама використовується під час створення зображень HDR (з високим динамічним діапазоном), а також у разі, коли бажано уникати помилок, пов’язаних з гамою, під час редагування звичайних зображень з низьким динамічним діапазоном.

Тема «помилок, пов’язаних з гамою» виходить за межі цього посібника. Але ви можете ознайомитися з розділом «Помилки, пов’язані з гамою, при масштабуванні зображень» ("Gamma errors in picture scaling") (взято звідси), щоб дізнатися про пов’язані з гамою зсуви тональності; і, звичайно ж, ознайомитися з матеріалами інформативного (хоча і з дещо підмоченою репутацією) вебсайта Тімо Аутіокарі (Timo Autiokari), де наведено безпосередній опис використання лінійних робочих просторів гами (здається, зараз вебсайт Тімо не працює, але доступ до архівних копій статей все ще можна отримати за допомогою кешу google). Брюс Ліндблум (Bruce Lindbloom) згадує про поширену пов’язану з гамою помилку, яку спричинено неправильним обчисленням освітленості у нелінійному робочому просторі RGB (див. цю сторінку, sidenote 1). Крім того, обчислення, які використовуються під час змішування кольорів для створення нових кольорів (подібні до тих, які виконуються під час застосування фільтра потеплішання кольорів зображення) призводять до помилок у гамі, якщо нові кольори обчислюються за допомогою попереднього перетворення всіх відповідних значень до їх лінійних відповідників.

На жаль і усупереч незаперечним математичним перевагам, робочі простори з лінійними гамами містять так мало тонів у тінях, що (на думку автора цього підручника) ними неможливо користуватися для редагування, якщо ви працюєте з 8-бітовими кольорами, і проблематично користуватися за 16-бітових кольорів. Коли настане день, коли ми зможемо редагувати наші 32-бітові зображення, створені за допомогою фотоапаратів з високим динамічним діапазоном на наших персональних суперкомп’ютерах, можна бути певним, ми користуватимемося робочими просторами з гама=1. Adobe Lightroom вже перейшов на неявне використання робочого простору з лінійною гамою, у CS2 передбачено пункт, який вмикає використання лінійної гами для змішування кольорів, а програма Lightzone завжди використовувала робочий простір з лінійною гамою.

### Скільки дискретних тональних переходів у цифровому зображенні?

На 8-бітовому зображенні ви зможете побачити 256 тональних переходів від повністю чорного до повністю білого кольору. На 16-бітовому зображенні теоретично таких переходів буде 65536 таких переходів. Але пам’ятайте, що ці 16-бітові кольори було створено на основі 10-бітових (=1024 переходів), 12-бітових (=4096 переходів) або 14-бітових (=16384 переходів) кольорів, отриманих від вбудованого інструменту перетворення фотоапарата, — решта бітів доповнення до 16 отримано простим доповненням. Отримані тони розподілено нерівномірно від світлих до темних. У режимі лінійної гами (у якому «бачить» речі матриця фотоапарата) на світлих ділянках набагато більше тонів, ніж на темних. Отже порада буде такою: якщо ви знімаєте для створення цифрового негатива, обирайте правильну експозицію, але так, щоб світлі ділянки не було переекспоновано. Докладніше обговорення щодо розподілу тонів на зображеннях цифрових негативів можна дізнатися зі статей Рона Бігелоу (Ron Bigelow) щодо вибору цифрових негативів.

### Який з робочих просторів слід вибрати: з широкою чи з вузькою палітрою?

Однією з основних проблем при виборі робочого простору є те, що деякі з робочих просторів ширші за інші, тобто вкривають більшу область видимого спектру (а отже включають певні уявні кольори — математичні конструкти, яких насправді не існує). Перевагою таких ширших просторів є збереження всіх кольорів, отриманих за допомогою фотографування і збережених під час перетворення LCMS з профілю вашого фотоапарата у простір з’єднання з дуже широкою палітрою та наступного перетворення у вибраний вами робочий простір.

Але збереження всіх можливих кольорів має свою ціну, про яку ми поговоримо нижче. Крім того, ймовірно, довільне цифрове зображення містить лише невелику підмножину всіх можливих видимих кольорів, які здатен зареєструвати ваш фотоапарат. Ця мала підмножина з легкістю вкладається у один з менших робочих просторів (винятком, де потрібні ширші палітри кольорів, будуть зображення об’єктами з високою насиченістю кольорів, наприклад, жовті нарциси).

Використання дуже широкого робочого простору кольорів означає, що редагування вашого зображення (застосування кривих, збільшення насиченості тощо) може легко призвести до того, що ваш остаточний пристрій виводу даних (принтер, монітор) просто не зможе відтворити ці кольори (ви, звичайно ж, не зможете бачити їх і під час редагування). Отже, під час перетворення з вашого робочого простору до вашого пристрою виводу даних (наприклад, принтера) доведеться відображати кольори вашого зображення, які перебувають поза палітрою (вони можуть бути навіть суто уявними), на простір кольорів вашого принтера, який має набагато вужчу палітру. Цей процес відображення, за найкращих умов, призведе до неточностей у кольорах і втрати насиченості. За найгірших же умов, відображення може призвести до утворення смуг (постеризації — пробілів там, де повинен бути плавний перехід кольорів, наприклад, на синьому небі) та обрізання (наприклад, ретельно створений вами плавний перехід тонів рожевого може стати суцільною ділянкою тьмяно-червоного кольору після перетворення до простору кольорів принтера). Крім того, знавці стверджують, що у 8-бітових зображеннях просто не вистачає тонів для покриття всієї палітри робочого простору без утворення смуг і втрати насиченості, навіть до перетворення до простору виводу даних. Отже, якщо ви оберете робочий простір з широкою гамою, переконайтеся, що ви редагуєте саме 16-бітове зображення.

Підбиваючи підсумки, використання робочих просторів з широкою палітрою, за умов неправильної обробки, може призвести до втрати даних на виході. Використання робочих просторів з вузькою палітрою може призвести до обрізання даних на вході. Використання робочих просторів з палітрою середніх розмірів може бути «золотою» серединою. Як повідомляє нам Вікіпедія, це завжди компроміс.

Ось декілька з основних порад щодо вибору робочого простору:

1. Для зображень, призначених для інтернету, використовуйте (або принаймні перетворіть остаточне зображення) простір sRGB.

2. Щоб збільшити точність вашого редагування зображень (тобто найкраще скористатися обмеженою кількістю бітів без утворення смуг і обрізання під час перетворення вашого зображення у простір кольорів виводу), використовуйте найменший робочий простір, який містить всі кольори об’єкта, який ви фотографували плюс невеличкий додатковий простір для тих кольорів, які ви створите під час редагування.

3. Якщо ви працюєте з 8-бітовими кольорами, а не з 16-бітовими, оберіть вужчий робочий простір, щоб уникнути стинання або появи смуг на зображенні.

4. Якщо метою є додавання зображень до архіву, перетворіть ваш файл цифрового негатива на 16-бітовий tiff у робочому просторі з широкою палітрою, щоб уникнути втрати даних щодо кольору. Потім перетворіть цей архівний tiff у вибраний вами робочий простір з палітрою середнього або великого розміру (перетворений робочий tiff, звичайно ж, слід зберегти з іншою назвою).

Докладніше про вибір робочого простору можна дізнатися за цією адресою, де наведено відомості щодо робочих просторів RGB для візуального порівняння палітри (масиву кольорів, що у ній містяться) для різноманітних робочих просторів кольорів. Див. тут і тут, щоб дізнатися про переваги та недоліки, відповідно, використання робочих просторів з широкою палітрою. Не полишаючи сайт cambrideincolour.com, ознайомтеся з посібником з керування кольорами, що на ньому зберігається.

## Профілі принтерів, відтворення кольорів і проба кольорів

### Де можна дістати профіль принтера?

Хух! Ми пройшли довгою дорогою і майже готові до друку зображення! Де ж взяти профіль принтера? Гаразд, певно ви вже знаєте відповідь. Ви можете скористатися загальним профілем, що постачається разом з вашим принтером. Ви можете придбати профіль, створений професійно. Якщо ви надішлете прохання, комерційні виробники надішлють вам свій профіль принтера (який може не працювати для вашого принтера!). Ви можете створити власний профіль принтера за допомогою програми Argyll. У такому випадку ваш профіль буде прив’язано до вашого типу паперу, чорнила і навіть характеристик зображення (якщо ви друкуєте серію зображень з палітрою кольорів, обмеженою м’якими коричневими тонами, вам не потрібен профіль принтера, який надає простір для насиченого блакитного і синього кольорів). Автор не може запропонувати вам ніяких порад і посилань на докладніші відомості з цього питання, оскільки сам лише почав вивчення друку зображень (раніше він лише переглядав та ділився з друзями зображеннями для показу на моніторі). Але за цією адресою ви зможете знайти чудову презентацію, у якій описано переваги створення вашого власного профілю принтера та наведено вражаючий вступ до використання Argyll для створення профілю вашого принтера.

### А як щодо відтворення кольорів?

«Відтворення кольорів» означає спосіб обробки палітр кольорів у разі, коли простір кольорів призначення (наприклад, простір кольорів монітора або принтера) не може вмістити повністю палітру простору кольорів джерела (наприклад, робочого простору).

Існує чотири поширених способів відтворення кольорів: відчуттєвий (перцептуальний), відносний колориметричний, абсолютний колориметричний та за насиченістю. Автор виконав пошук найкращого опису щодо відтворення кольорів та компромісів, пов’язаних з вибором способу відтворення кольорів. Здається, йому вдалося знайти таку статтю. Див. цю сторінку. Наведемо короткий реферат зі статті з сайта Cambridge in Color щодо перетворення просторів кольорів:

> Відчуттєве (або придатне для сприйняття, перцептуальне) та відносне колориметричне, ймовірно, є найкориснішими типами перетворення у цифровій фотографії. Кожне з них використовує різні пріоритети щодо представлення кольорів у області розбіжності палітри.

> Відносне колориметричне майже точно зберігає співвідношення між кольорами з палітри, навіть якщо це призводить до обрізання кольорів палітри.

> На відміну від нього, придатне для сприйняття (перцептуальне) відтворення намагається зберегти певний зв’язок між кольорами поза палітрою, навіть якщо це спричиняє неточності у кольорах, що містяться у палітрі...

> Абсолютне колориметричне відтворення подібне до відносного у тому, що зберігає кольори з палітри призначення і обрізає кольори поза нею, але між ними є різниця, яка полягає у різній обробці точки білого... За використання відносного колориметричного відтворення кольори у палітрі зсуваються так, щоб точки білого двох просторів кольорів збігалися, а за використання абсолютного колориметричного відтворення кольори зберігаються точно (безвідносно до зміни розташування точки білого)...

> За використання відтворення насиченості кольорів буде зроблено спробу зберегти насичені кольори.

З задоволенням зацитував би усю статтю (вона чудова), але, певно, було б «нечесним використанням». Отже, зверніться до вказаної статті, щоб ознайомитися з її вмістом. Ілюстрації до статті допоможуть вам зрозуміти, яким чином працюють різні відтворення кольорів і які компроміси пов’язано з вибором кожного зі способів відтворення кольорів.

Ще одне чудове джерело відомостей про відтворення кольорів разом з ілюстраціями можна знайти за цією адресою.

### Яке відтворення кольорів мені слід вибрати для перегляду зображень на моніторі мого комп’ютера?

Типовим вибором є відносне колориметричне. Не раджу вам використовувати абсолютне колориметричне (наприклад, для ufraw), якщо, звичайно, вам не потрібні дуже дивні результати.

### Що таке проба кольорів?

Проба кольорів продемонструє вам очікувані відмінності між тим, що ви побачите на екрані, і тим, щоб буде надруковано. Для здійснення проби кольорів вам слід профілювати ваш принтер (насправді, комбінацію принтера і паперу, оскільки використаний папір також вплине на колір чорнила та точку білого). Якщо зображення на пробі вам не сподобається, ви можете внести зміни (у ваш робочий простір, до перетворення зображення у простір кольорів принтера!), щоб наблизити зображення проби до того зображення, яке ви бажаєте бачити на відбитку.

### Яке відтворення кольорів мені слід вибрати для програмної перевірки?

Авторові завжди казали, що для перетворення зображення з ширшого робочого простору у вужчий простір кольорів принтера слід використовувати відчуттєве відтворення кольорів. Але, особливо у світлі читання вищезгаданої статті з Cambridge in Color, видається, що отримання найкращих результатів за допомогою відчуттєвого відтворення кольорів є спірним питанням: все залежить від відносних палітр зображення та комбінації принтер/папір у окремо взятому випадку. Пізніше автор провів досліди з відтворенням кольорів для друку. Було виявлено, що для зображень автора колориметричні відтворення надають змогу отримати ясніші, яскравіші кольори, хоча і ціною потреби у ретельному повторному редагуванні зображень з метою уникнення обрізання кольорів на світлих ділянках та у тіні. Вивчення у інтернеті різноманітних форумів та статей, присвячених фотографії, призводить до висновку, що відчуттєве відтворення є лише одним з варіантів, але не обов’язково найкращим варіантом.

### Якщо щодо компенсації точки чорного?

Найзрозумілішим визначенням компенсації чорної точки, яке вдалося відшукати авторові, є таке визначення: «Компенсація чорної точки — це спосіб узгодження між максимальними рівнями чорного у цифрових файлах та можливостями відтворення чорного кольору у різноманітних цифрових пристроях [зокрема принтерах]» (взято звідси).

У статті, звідки взято це визначення, запропоновано дуже чітке пояснення (хоча і з точки зору продуктів Adobe) механізмів роботи компенсації точки чорного та наведено практичні висновки щодо використання або невикористання цих механізмів. Основним висновком щодо використання є: дійте за обставинами. Спробуйте створити пробу кольорів з компенсацією чорної точки. Якщо сподобається, використовуйте. Якщо ні, не використовуйте.

### Чи можна використовувати схеми відтворення кольорів під час зміни простору кольорів?

Якщо одним словом, то ні. Перелік відтворень кольорів, доступних під час перетворення з одного профілю у інший, залежить від профілю призначення. Не кожен з профілів підтримує всі відтворення кольорів. Якщо ви оберете відтворення кольорів, яке не підтримується, LCMS без надсилання додаткових запитів використає типове відтворення кольорів профілю.

Інформативне і досить веселе обговорення міфів, пов’язаних з різними відтвореннями кольорів, можна знайти тут і тут.

### Чому придатне для сприйняття (перцептуальне) відтворення кольорів так часто рекомендують як «фотографічне» відтворення кольорів?

Вибір цього відтворення є безпечним, оскільки запобігає обрізанню тіней і відсвітів, хоча, можливо, за рахунок зменшення насиченості кольорів зображення. Отже, якщо ви не бажаєте перейматися додатковими пробами кольорів, оберіть відтворення кольорів придатне для сприйняття (якщо ви не бажаєте додаткових виправлень, ймовірно, вам слід також вибрати sRGB).

## Декілька визначень і коментарів

Ну ось ви і дочитали цей посібник щодо керування кольорами. Ми прослідкували за всім процесом керування кольорами, починаючи від фотоапарата і монітора і закінчуючи робочим простором і принтером. Під час створення цього посібника автор багато чому навчився, сподіваюся і ви також знайшли у ньому щось корисне. Нижче наведено деякі додаткові коментарі та визначення:

Призначити профіль означає змінити значення трійок чисел RGB на зображенні вбудовуванням нового профілю без зміни самих числових значень RGB, пов’язаних з кожним з пікселів зображення. «Перетворити» у профіль означає вбудувати новий профіль, але вже зі зміною чисел RGB відповідно до значень RGB — тобто видимих кольорів, яким відповідають трійки чисел RGB, пов’язані з кожним з пікселів зображення, — так, щоб вони були однаковими до і після перетворення з одного простору у інший.

З іншого боку, кожного разу, коли ви призначаєте новий робочий простір, а не перетворюєте зображення у новий робочий простір (за винятком випадків, коли профіль фотоапарата призначається до файла зображення, який ви отримуєте від вашого програмного забезпечення з обробки цифрових негативів), вигляд зображення має більшою чи меншою мірою змінитися (зазвичай, погіршитися, якщо до зображення раніше не було ненавмисно вбудовано помилковий профіль).

Теоретично, у вас має бути можливість виконати декілька перетворень зображення з одного робочого простору у інший, і хоча всі трійки чисел RGB на зображенні змінюватимуться під час кожного з перетворень, зображення, показане на екрані, має залишатися незмінним. Насправді ж, через помилки округлення під час кожного з перетворень, вже не кажучи про обрізання палітри під час переходів від ширших до вужчих робочих просторів, кожне з перетворень з одного простору у інший призводитиме до втрати якості зображення.

Залежні від пристрою і незалежні від пристрою профілі: профіль фотоапарата, профіль сканера, профіль вашого монітора та профіль кольорів вашого принтера є залежними від пристроїв профілями. Ці профіль працюють лише для окремих пристроїв, для яких їх було створено шляхом профілювання. Профілі робочих просторів і PCS є «незалежними від пристроїв». Після того, як файл зображення буде перетворено за допомогою LCMS і за посередництва PCS на незалежний від пристрою робочий простір, більше не матиме значення, за допомогою якого саме пристрою було створено зображення. Але, тільки-но ви вирішите, що ваше зображення слід показати або надрукувати, параметри використаного пристрою (монітора, принтера) матимуть велике значення, а для показу чи друку знадобиться залежний від пристрою профіль.

Наближений файл цифрового негатива не є файлом цифрового негатива. З певних причин цей простий факт призводить до багатьох непорозумінь. Після того як файл цифрового негатива було наближено програмним забезпеченням з обробки цифрових негативів і виведено до файла tiff або jpeg, початковий файл цифрового негатива, звичайно ж, залишиться файлом цифрового негатива, але наближений файл буде лише файлом зображення. Цей файл вже не буде файлом цифрового негатива.

Слово лінійне має два пов’язаних між собою визначення, які легко сплутати. «Лінійне» може означати, що тональність зображення відповідає тональності початкових об’єктів під час фотографування і її не було змінено застосуванням S-кривої (кривої насиченості) або іншого способу зміни локальної і глобальної тональності. Крім того, це може означати, що крива перетворення гами простору кольорів є лінійною. Зображення може бути «лінійним» у межах одного з цих означень, обох означень або жодного з означень. Зображення цифрового негатива, створене за допомогою dcraw, є лінійним у межах обох означень. Те саме зображення, створене за допомогою програми DPP від Canon, не буде лінійним за жодного з означень.

Визначення HDR (високий динамічний діапазон) та LDR (низький динамічний діапазон) не пов’язано з бітовою глибиною кольорів зображення. Ці визначення стосуються загального динамічного діапазону, що вкривається кольорами зображення. Звичайне зображення з низьким динамічним діапазоном, який вкриває, скажімо, всього лише 5 «інтервалів» (посередній сучасний фотоапарат з легкістю може дати 8 або 9 інтервалів), можна зберегти як 8-, 16-, 32- або навіть 64-бітове зображення, залежно від вашого програмного забезпечення, але динамічний діапазон зображення таким чином підвищити не можна. Зміниться лише кількість окремих кроків від найяскравішого до найтемнішого тонів на зображенні. І навпаки, кадр з 22 інтервалами (що значно перевищує можливості зорієнтованих на споживача цифрових фотоапаратів, якщо не використовувати декілька експозицій) можна зберегти як 8- або 16-бітове зображення, але отримане зображення значно постраждає внаслідок утворення смуг (тобто спостерігатиметься значна смугастість у будь-якому тональному діапазоні, який може одномоментно показувати типовий монітор) через відносно невелику кількість доступних дискретних тональних кроків від найсвітлішого до найтемнішого тонів зображення.

Зображення jpeg, створені у фотоапараті, не потребують профілю фотоапарата. Всі зображення jpeg (або tiff, якщо ви є власником або власницею застарілого фотоапарата Minolta Dimage), отримані безпосередньо за допомогою фотоапарата (навіть створені фотоапаратами типу «навів і клацнув», які не дозволяють зберігати зображення цифрових негативів), починають своє життя у фотоапараті як файл цифрового негатива, створений аналогово-цифровим перетворювачем фотоапарата. Якщо ви зберігаєте ваші зображення у форматі jpeg, інструмент обробки у самому фотоапараті наблизить файл цифрового негатива, призначить профіль фотоапарата, перетворить отримані числа RGB у робочий простір (зазвичай, sRGB, але іноді ви можете вибрати AdobeRGB, все залежить від фотоапарата), виконає стискання jpeg і збереже файл jpeg на картці фотоапарата. Отже, для файлів jpeg (або tiff) з вашого фотоапарата не потрібно призначати профіль фотоапарата, який потім буде перетворено у робочий простір за посередництва PCS. Кольори файлів jpeg з фотоапарата вже перебувають у робочому просторі.

Корисні математичні відомості, якщо ви маєте справу з лінійним виводом гами dcraw: з математичної точки зору, під час перетворення гами ви нормалізуєте (тобто виконуєте ділення на 256, якщо працюєте з 8-бітовими значеннями) числа RGB і підносите отримані числа до відповідного степеня, залежного від гам початкового і кінцевого просторів кольорів, а потім виконаєте повторну нормалізацію результатів для нового набору чисел RGB. Неважко, але дуже повчально виконати ці дії за допомогою калькулятора для декількох наборів чисел RGB у діапазоні від (0,0,0) до (255,255,255), щоб поспостерігати за тим, як змінюються числа RGB під час перекодування з однієї гами до іншої. LCMS виконує це завдання, коли ви наказуєте LCMS перетворити зображення з одного простору кольорів у інший. Але, якщо перетворення полягає ЛИШЕ у переході між однаковими просторами кольорів з різною гамою, краще скористатися не LCMS, а imagemagick і виконати безпосереднє перетворення чисел RGB, а потім призначити для зображення новий простір кольорів: результати будуть точнішими, ніж за виконання повноцінного перетворення просторів кольорів.

Захищені патентним законодавством робочі простори та робочі простори з можливістю законного лівого копіювання:: вважається, що це ВСІ поширені робочі простори, зокрема:

1. декілька варіантів sRGB (див. color.org)

2. BruceRGB або BestRGB

3. різноманітні профілі робочого простору ECI (European color initiative)

4. AdobeRGB, Adobe WideGamutRGB і Kodak/Adobe ProPhotoRGB (Kodak і Adobe ProPhoto є одним простором кольорів, але з різними фірмовими назвами) та їх незапатентовані відповідники без фірмових назв (Oyranos містить версію AdobeRGB без торговельної марки)

та декілька інших просторів, які можна було б додати до цього списку, більшою чи меншою мірою придатні як робочі простори. Вибір робочого простору, який ви маєте використовувати залежить від ваших і лише від ваших вимог як редактора ВАШИХ цифрових зображень, які буде використано з вашою метою (поширення у інтернеті, друк тощо). Але, якщо вдатися до критики, у разі використання профілю робочих просторів Adobe або інших захищених авторським правом профілів робочих просторів, дані exif вашого зображення міститимуть відповідну інформацію щодо авторських прав. Нещодавнє вивчення автором списків листування openicc призвело до висновку, що, ймовірно, LCMS можна використовувати для створення не обмежених авторським правом, профілів робочих просторів з ліцензіями copyleft, які є тотожними (насправді, їх майже неможливо відрізнити) до обмежених авторськими правами профілів просторів кольорів. Доповнення з набору профілів робочих просторів "copyleft", зокрема не обмежених авторськими правами, перемаркованих версій ProPhotoRGB, AdobeRGB і Adobe WidegamutRGB було б чудовим додатком до &digikam; (можливо, у двох варіантах: лінійна гама і звичайна гама), якщо б їх можна було постачати у складі пакунка &digikam;.

## Універсальний інструмент перенесення: профіль вашого фотоапарата, простір з’єднання профілів (PCS) та LMCS

Отже, питання, яке постає для кожної трійки значень RGB у, наприклад, 16-бітовому tiff, створеному за допомогою dcraw, є таким: «Як саме виглядає ця трійка значень RGB для кожного з пікселів, з яких складається зображення, створене за допомогою саме цього фотоапарата (певного виробника і певної моделі), з точки зору певного абсолютного стандартного еталонного або ідеального спостерігача». Такий абсолютним стандартним еталоном ідеального спостерігача традиційно називають Профілем з’єднання кольорів (Profile Connection Space або PCS). Для точної характеризації або опису реакції деяких пікселів матриці фотоапарата на світло, що потрапило всередину фотоапарата, потрібен профіль фотоапарата. За допомогою цього профілю значення RGB у вихідному файлі, створеному інструментом перетворення цифрових негативів, можна перетворити спершу на значення у абсолютному просторі з’єднання профілів (PCS), а потім вже перетворити значення PCS на значення у вибраному вами просторі кольорів. Дуже важливе зауваження: для більшості програм з відкритими кодами (зокрема digikam), програмне забезпечення, що використовується для перетворення з профілю фотоапарата у PCS і з PCS до вибраного вами робочого простору і, нарешті, до вибраного вами простору кольорів виводу (для друку або, можливо, показу на моніторі) засновано на lcms (little color management engine). Як би там не було, за спостереженнями автора, lcms виконує точніші перетворення, ніж комерційний рушій перетворення кольорів Adobe. Крім того, майже всі програми перетворення цифрових негативів, зокрема комерційне програмне забезпечення з закритим кодом, наприклад, Adobe Photoshop, перетворення цифрових негативів, типово, засновано на декодуванні цифрового негатива у закритому форматі, яке виконує dcraw. Девід Кофін (David Coffin), автор dcraw, є однією з видатних осіб у галузі перетворення цифрових негативів: без нього єдиним виходом було б використання звичайного для windows/mac комерційного закритого програмного забезпечення, яке постачається разом з цифровими фотоапаратами. Алгоритми наближення dcraw (їх не слід плутати з декодуванням файла цифрового негатива у закритому форматі, про яке ми згадували раніше), які є частиною &digikam;, за їх належного використання, дають результати, які не поступаються або переважають результати комерційного програмного забезпечення з закритим кодом. Ми у світі linux і відкритого програмного забезпечення НЕ є громадянами другого сорту, коли йдеться про цифрову фотографію. Зовсім не є.

Існує два поширених просторів з’єднання профілів: CIELAB і CIEXYZ (див. сторінку Керування кольорами, розділ щодо перетворення кольорів (color translation), а потім сторінки щодо CIELAB і CIEXYZ у Вікіпедії). Lcms використовує профіль фотоапарата для перетворення значень RGB з наближеного файла цифрового негатива, тобто файла tiff, створеного за допомогою dcraw, у відповідний простір з’єднання профілів (Зазвичай, CIEXYZ. Чому CIEXYZ? Не було часу вивчити це питання). Простір з’єднання профілів насправді не є робочим простором. PCS можна уявляти як абсолютний еталонний простір, що використовується лише для перетворення з одного простору кольорів у інший. PCS — це неначебто універсальний інструмент перетворення для всіх профілів кольорів, які можуть зустрітися у зображенні на його шляху з файла цифрового негатива фотоапарата до остаточного відбитка:

1. У Lcms використовується профіль фотоапарата, який ще називають вхідним профілем, для перетворення наближених чисел RGB, створених за допомогою dcraw, які мають значення лише для вашого фотоапарата (його параметрів виробника та моделі), на інший набір чисел RGB, який має значення лише у просторі з’єднання профілів (PCS).

2. Lcms перетворює числові трійки RGB простору з’єднання кольорів на відповідні числа у вибраному вами робочому просторі так, щоб ви змогли редагувати зображення. І знову ж таки, ці числа у робочому просторі мають значення ЛИШЕ відносно певного робочого простору. Однаковому, з точки зору спостерігача, червоному кольору у різних робочих просторах відповідають різні трійки чисел RGB. Якщо ви призначите неправильний профіль, зображення виглядатиме неправильно. Лише трохи неправильно чи дуже неправильно, залежить від відмінностей між двома профілями.

3. Під час редагування вашого зображення у вибраному робочому просторі, lcms має перетворювати всі числа RGB робочого простору у PCS, а потім знову у належні числа RGB, які уможливлять найточніший показ образу вашого зображення у процесі редагування на вашому моніторі (вашому пристрої показу). Це перетворення для показу виконується на льоту: ви навіть не помічаєте, коли воно відбувається, якщо всі дії виконуються належним чином. Якщо у діях з певної причини виникає помилка, зображення може бути неправильним, трохи неправильним або дуже, дуже, дуже неправильним.

4. Коли вас задовольнять результати редагування і зображення, і ви готові будете поділитися ним зі світом, lcms перетворить числа робочого простору RGB у простір PCS, а потім знову у простір кольорів принтера за допомогою характерної комбінації параметрів вашого принтера/паперу (якщо ви плануєте друк зображення) або у sRGB (якщо ви плануєте показ зображення у мережі або надсилання його електронною поштою друзям або, можливо, створення показу слайдів на моніторах, відмінних від вашого).

Повернімося трохи назад і поглянемо на перший з профілів кольорів, які зустрічає на своєму шляху зображення, тобто на профіль фотоапарата (див. (1) трохи вище). Фактично dcraw може самостійно застосувати профіль вашого фотоапарата (dcraw використовує вбудований lcms). Але (а) створення tiff, що складається з наближених значень RGB, отриманих на основі даних з файла цифрового негатива з фотоапарата і (б) застосування до наближеного файла профілю фотоапарата є двома зовсім різними і відокремлюваними (відокремлюваними теоретично і практично для dcraw і лише теоретично для більшості інших інструментів перетворення цифрових негативів) кроками. За допомогою параметрів командного рядка dcraw «-o 0 [Колір негатива (унікальний для кожного фотоапарата)] -4 [16-бітовий лінійний] -T [tiff]» можна наказати dcraw вивести числа RGB з наближення цифрового негатива до tiff БЕЗ застосування вхідного профілю фотоапарата (слова у квадратних дужках є поясненнями параметрів, їх не слід використовувати у рядку команди). Після цього, якщо ви любитель або любителька роботи у командному рядку, ви можете скористатися інструментом lcms tifficc, щоб застосувати профіль вашого фотоапарата власноруч. Перевагою застосування такої процедури обробки є те, що ви можете наказати lcms виконати високоякісне перетворення (здається, dcraw використовує типові параметри lcms). Недоліком, звичайно ж, є те, що застосування профілю вашого фотоапарата за допомогою окремої команди, збільшує кількість кроків обробки цифрового негатива.

### Де знайти профілі фотоапаратів?

Отже, де ж нам добути ці невловимі і такі потрібні специфічні для фотоапарата профілі, які потрібні для перетворення наших наближених файлів цифрових негативів у робочий простір? У розділі щодо керування кольорами вебсайта UFRAW наведено трохи інформації щодо того, де шукати готові профілі фотоапаратів. Але можна констатувати прикрий факт роботи з цифровими зображеннями: профілі фотоапаратів, які постачаються компаніями Canon, Nikon тощо, не працюють належним чином з інструментами перетворення цифрових негативів, відмінними від створених виробником фотокамери закритих інструментів. Ось чому Bibble і Phase One (і Adobe, але ACR приховує створені Adobe профілі у коді програми), наприклад, змушені створювати власні профілі для всіх фотоапаратів, які ними підтримуються. Враховуйте цю схильність виробників до приховування, коли наступного разу купуватимете цифровий фотоапарат.

Повернімося до пошуків профілю фотоапарата для ВАШОГО фотоапарата. Єдиною відповіддю (якщо вам не вдалося знайти готового профілю, який задовольняє ваші потреби) є створення власного профілю фотоапарата або купівля такого профілю. Існує декілька комерційних служб, які надають послуги з профілювання (звичайно ж, за гроші). Крім того, ви можете скористатися LPRof або Argyll для того, щоб профілювати ваш фотоапарат вручну. Автор ще не виконував цієї процедури, отже не може сказати про те, наскільки простим чи складним є процес профілювання фотоапарата. Але можна вважати, знаючи наскільки скурпульозними є творці Argyll, LPRof та lcms у питаннях керування кольорами, що створення вашого власного профілю фотоапарата є завданням, яке реально можна виконати з результатами, кращими за отримані за допомогою будь-якого профілювання закритим програмним забезпеченням. До того ж, компанія Canon (а також Bibble і Phase One) не створюватимуть профілів саме для ВАШОГО фотоапарата, — вони профілюватимуть фотоапарат, ПОДІБНИЙ до вашого.

Робочі простори:

Отже, тепер ваш файл цифрового негатива наближено за допомогою dcraw, у вас вже є профіль фотоапарата і ви використали lcms з tifficc для застосування профілю фотоапарата до tiff, створеного за допомогою dcraw (або наказали dcraw застосувати його самостійно). Для чого всі ці складнощі? Точна відповідь містить багато математичних викладок та застосування науки про колір, які вже вилетіли з голови автора і, напевно, вилетять з вашої голови. Коротка відповідь, побудована з точки зору практики, полягає у тому, що ні простір кольорів профілю фотоапарата, ні простір з’єднання профілів (PCS) не є зручними просторами для редагування зображення. Отже, ви (або точніше рушій керування кольорами lcms, який використовує ваше програмне забезпечення з відкритим кодом для роботи з цифровими фотографіями) насправді виконуватимете подвійне перетворення. Спочатку lcms використає профіль фотоапарата для перетворення значень RGB для кожного пікселя у виведеному dcraw зображенні без застосування профілю фотоапарата до згаданого раніше простору з’єднання профілів, потім lcms перетворить значення RGB кожного з пікселів з PCS до вибраного вами робочого простору.

Помилки та неправильні тлумачення термінів:

Перш ніж перейти до докладнішого розгляду робочих просторів, слід прояснити деякі помилки та неправильні тлумачення:

По-перше, sRGB є як робочим простором, так і вихідним простором кольорів для зображень, призначених для показу у інтернеті та на моніторі (якщо ви є власником або власницею першокласного нового монітора з палітрою, ширшою за палітру, яку покриває sRGB, очевидно, у вас можуть бути інші думки щодо використання профілю вихідних даних: за використання іншого профілю ви зможете повністю скористатися перевагами вашого чудового і, сподіваємося, відкаліброваного та профільованого монітора, але, будь ласка, перетворіть ваші зображення у простір sRGB, перш ніж надсилати їх друзям!). Крім того, sRGB є типовим простором кольорів зображень, що надходять ззовні, для значної кількості домашніх та поширених комерційних принтерів. Цей профіль кольорів також є типовим простором у програмах для зображень без вбудованих профілів кольорів, які повідомляють програмі про те, який простір кольорів слід використовувати для розшифрування (перетворення) чисел RGB. Отже, якщо ви вважаєте, що користуватися керуванням кольорами не слід, ваш вибір у керуванні кольорами є простим: вкажіть всюди sRGB.

По-друге, всі файли jpeg (або tiff, якщо ви користуєтеся застарілим фотоапаратом Minolta Dimage), отримані безпосередньо за допомогою фотоапарата (навіть створені фотоапаратами типу «навів і клацнув», які не дозволяють зберігати зображення цифрових негативів), починають своє життя у фотоапараті як файл цифрового негатива, створений аналогово-цифровим перетворювачем фотоапарата. Інструмент обробки у самому фотоапараті наблизить файл цифрового негатива, призначить профіль фотоапарата, перетворить отримані числа RGB у робочий простір (зазвичай, sRGB, але іноді ви можете вибрати AdobeRGB, все залежить від фотоапарата), виконає стискання jpeg і збереже файл jpeg на картці фотоапарата. Отже, для файлів jpeg (або tiff) з вашого фотоапарата НЕ потрібно призначати профіль фотоапарата, який потім буде перетворено у робочий простір за посередництва PCS. Кольори файлів jpeg з фотоапарата вже перебувають у робочому просторі.

По-третє, якщо у вас ще є якісь сумніви, зауважте, що наближений файл цифрового негатива вже не є файлом цифрового негатива: його було наближено, а потім виведено як tiff, чиї значення RGB слід перетворити у робочий простір за допомогою профілю фотоапарата, PCS і lcms. По-четверте (це зауваження наведено з міркувань послідовності викладу), використовуючи трохи поширеної у керуванні кольорами термінології, профіль фотоапарата і профіль вашого принтера є залежними від пристрою, а робочий простір буде незалежним від пристрою: його можна використовувати для будь-якого зображення, з будь-яким програмним забезпеченням з належним керуванням кольорами, байдуже, яким є походження зображення.

По-п’яте, вище було використано слова «перетворити» і «перетворення» як описову метафору дій, які lcms виконує під час переобчислення значень RGB з одного простору кольорів у інший за посередництва PCS. Існує чотири способи перетворення з одного простору кольорів до іншого: відчуттєвий (перцептуальний), відносний колориметричний, абсолютний колориметричний і за насиченістю. Питання вибору перетворення, яке слід використовувати для кожного з кроків обробки зображень, починаючи з файла цифрового негатива і завершуючи остаточним зображенням, не є предметом цього посібника. Стандартною порадою є: якщо не знаєте, яким способом скористатися, використовуйте відчуттєвий (перцептуальний).

По-шосте (і знову ж таки з метою послідовності викладу), призначення профілю означає зміну значення трійок чисел RGB на зображенні вбудовуванням нового профілю без зміни самих значень RGB, пов’язаних з кожним пікселем зображення; перетворення означає вбудовування нового профілю, але вже зі зміною чисел RGB відповідно до значень RGB — тобто видимих кольорів, яким відповідають трійки чисел RGB, пов’язані з кожним з пікселів зображення, — так, щоб вони були однаковими до і після перетворення з одного простору у інший. Ви можете виконати декілька перетворень зображення з одного робочого простору у інший і, якщо редактор зображень належним чином керує кольорами, навіть якщо всі числа RGB у результаті перетворень зазнали змін, зображення на екрані не повинно змінитися (якщо не враховувати зазвичай непомітні, але обов’язкові зміни від накопичення розбіжностей у палітрах і помилок під час математичного округлення). Кожного ж разу, коли ви призначаєте новий робочий простір, а не перетворюєте зображення у новий робочий простір, вигляд зображення має більшою чи меншою мірою значно змінитися (зазвичай, погіршитися).

Нарешті (і це дуже важливе зауваження), керування кольорами пов’язане не лише з обробкою цифрових негативів. Керування кольорами виконується на всіх етапах обробки зображення, починали ви з файла цифрового негатива, який ви власноруч наблизили і перетворили на tiff чи з файла jpeg або tiff, створеного за допомогою вашого фотоапарата.

Захищені патентним законодавством робочі простори та робочі простори з можливістю законного лівого копіювання:

Вважається, що це ВСІ поширені робочі простори, зокрема:

1. декілька варіантів sRGB (див. color.org)

2. BruceRGB

3. різноманітні профілі робочого простору ECI (European color initiative)

4. AdobeRGB, Adobe WideGamutRGB і Kodak/Adobe ProPhotoRGB (Kodak і Adobe ProPhoto є одним простором кольорів, але з різними фірмовими назвами) та їх незапатентовані відповідники без фірмових назв (Oyranos містить версію AdobeRGB без торговельної марки)

5. та декілька інших просторів, які можна було б додати до цього списку, більшою чи меншою мірою придатні як робочі простори. Вибір робочого простору, який ви маєте використовувати залежить від ВАШИХ і лише від ВАШИХ вимог як редактора ВАШИХ цифрових зображень, які буде використано з ВАШОЮ метою (поширення у інтернеті, друк тощо).

Але, якщо вдатися до критики, у разі використання профілю робочих просторів Adobe або інших захищених авторським правом профілів робочих просторів, дані exif вашого зображення міститимуть відповідну інформацію щодо авторських прав. Нещодавнє вивчення автором списків листування openicc призвело до висновку, що, ймовірно, LCMS можна використовувати для створення не обмежених авторським правом, профілів робочих просторів з ліцензіями copyleft, які є тотожними (насправді, їх майже неможливо відрізнити) до обмежених авторськими правами профілів просторів кольорів. Доповнення з набору профілів робочих просторів "copyleft", зокрема не обмежених авторськими правами, перемаркованих версій ProPhotoRGB, AdobeRGB і Adobe WidegamutRGB було б чудовим додатком до &digikam; (можливо, у двох варіантах: лінійна гама і звичайна гама), якщо б їх можна було постачати у складі пакунка &digikam;.

Вибір робочого простору: гама

Тепер наступне питання: яким робочим простором слід користуватися? Вікіпедія повідомляє:

> Робочі простори, подібні до sRGB або Adobe RGB, полегшують отримання добрих результатів редагування. Наприклад, пікселі з рівними значеннями компонентів трійки RGB виглядають у них нейтральними (сірими). Використання широких (за палітрою) робочих просторів призводить до постеризації, а використання вузьких робочих просторів — до обрізання. Вибір компромісного простору є завданням особи, яка виконує редагування.

Гаразд, цитата з Вікіпедії така сама зрозуміла, як складна математична формула. Автор не певний, що йому вдасться розтлумачити це краще, але він спробує. Фраза «пікселі з рівними значеннями компонент у RGB мають виглядати нейтральними» означає, що всі пікселі зображення, яке було перетворено у відповідний робочий простір, з R=G=B, мають виглядати як сірі, чорні або білі на екрані.

Автор ніколи не переймався складанням технічних вимог до придатного до використання робочого простору, але, поза всяким сумнівом, хтось вже створив такий список. Більшість профілів робочих просторів мають такі характеристики:

1. Основні кольори RGB, які визначають діапазон кольорів, тобто палітру кольорів, яку покриває вказаний профіль.

2. точку білого, зазвичай, D50 або D65, яка визначає загальний динамічний діапазон робочого простору, від 0,0,0 (зовсім чорне) до найсвітлішого можливого білого

3. коефіцієнт контрастності

Практичні наслідки застосування різних первинних RGB, які відповідають ширшим чи вужчим робочим просторам, ми обговоримо нижче. Практичні наслідки для точки білого робочого простору у разі вибору кожного з варіантів не є предметом цього посібника. Тут ми трохи поговоримо про практичні наслідки для гами робочого простору (чудові відповіді та посилання з цього питання можна знайти у статті щодо гами у Вікіпедії).

Гама профілю кольорів визначає, яке степеневе перетворення слід виконати для належного перетворення з вбудованого простору кольорів зображення (можливо, вашого робочого простору кольорів) до іншого простору кольорів з іншою гамою, зокрема (а) профілю монітора, що використовується для показу зображення на екрані, (б) нового робочого простору або (в) з вашого робочого простору до простору кольорів принтера.

Якщо говорити мовою математики, для степеневого перетворення ви нормалізуєте числа RGB і підносите отримані числа до відповідного степеня, що залежить від відповідних гам початкового та кінцевого просторів кольорів, а потім виконуєте операцію, обернену до нормалізації, щоб отримати новий набір чисел RGB. Цю роботу за вас виконує lcms, коли ви наказуєте програмі перетворити зображення з одного простору кольорів до іншого. Але, якщо перетворення полягає ЛИШЕ у переході між однаковими просторами кольорів з різною гамою, краще скористатися не LCMS, а imagemagick і виконати безпосереднє перетворення чисел RGB, а потім призначити для зображення новий простір кольорів: результати будуть точнішими, ніж за виконання повноцінного перетворення просторів кольорів.

Одним з практичних висновків з такого означення гами робочого простору є те, що чим вищим буде значення гами, тим більше окремих півтонів буде отримано у тінях, а отже на незатінених ділянках кількість тонів буде меншою. Отже, теоретично, якщо ви працюєте з дуже затіненим (з гамою темних тонів) зображенням, вам знадобиться робочий простір з вищим значенням гами. Якщо ж ви працюєте над зображенням з гамою світлих тонів, наприклад, зображенням весільного плаття, створених у денному сонячному світлі на тлі снігового поля, вам слід вибрати робочий простір з низьким значенням гами, щоб отримати доступ до всіх градацій світлих тонів зображення. Але для типових дій з редагування зображення майже всі використовують робочі простори зі значеннями гами 1,8 або 2,2.

Дехто намагається використовувати стандартне значення гами: 2.0. sRGB і LStar-RGB не є робочими просторами, заснованими на використанні гами. Замість неї у sRGB використовується гібридна гама, а у LStar-RGB — заснована на освітленості крива тональної реакції. Докладніше про це можна дізнатися тут. Ще докладніші відомості можна знайти за допомогою google.

Окрім значень гами рівних 1,8 і 2,2 єдиним іншим значенням гами для робочого простору, яке заслуговує на згадку і широко використовується, є значення лінійної гами або гама=1,0. Лінійна гама використовується під час створення зображень HDR (з високим динамічним діапазоном), а також у разі, коли бажано уникати помилок, пов’язаних з гамою, під час редагування звичайних зображень з низьким динамічним діапазоном. Тема «помилок, пов’язаних з гамою» виходить за межі цього посібника. Але ви можете ознайомитися з розділом «Помилки, пов’язані з гамою» при масштабуванні зображень, щоб дізнатися про пов’язані з гамою зсуви тональності.

На жаль і усупереч незаперечним математичним перевагам, робочі простори з лінійними гамами містять так мало тонів у тінях, що (на думку автора цього підручника) ними неможливо користуватися для редагування, якщо ви працюєте з 8-бітовими кольорами, і проблематично користуватися за 16-бітових кольорів. Коли настане день, коли ми зможемо редагувати наші 32-бітові зображення, створені за допомогою фотоапаратів з високим динамічним діапазоном на наших персональних суперкомп’ютерах, можна бути певним, ми користуватимемося робочими просторами з гама=1. Adobe Lightroom вже перейшов на неявне використання робочого простору з лінійною гамою, а програма Lightzone завжди використовувала робочий простір з лінійною гамою.

Який робочий простір вибрати: велику палітру чи малу палітру?

Однією з ОСНОВНИХ проблем вибору робочого простору є те, що деякі робочі простори є ширшими за інші. Це означає, що вони покривають більшу частину видимого спектра (і, можливо, навіть містять уявні кольори — математичні конструкти, який насправді не існує). Перевагою використання таких ширших просторів є те, що у них можна отримати всі кольори отримані з фотоапарата і зберегти їх під час перетворення lcms з профілю вашого фотоапарата до величезного простору з’єднання профілів.

Але збереження всіх можливих кольорів має свою ціну. Ймовірно, довільне цифрове зображення (винятками є зображення нарцисів з насиченими жовтими кольорами) містить лише невелику підмножину всіх можливих видимих кольорів, які здатен зареєструвати ваш фотоапарат. Ця мала підмножина з легкістю вкладається у один з менших робочих просторів. Використання дуже широких робочих просторів означає, що редагування вашого зображення (застосування кривих, насиченості тощо) може легко призвести до створення точок з кольорами, які просто не зможе показати пристрій призначення (принтер, монітор). Отже під час перетворення з вашого робочого простору у простір пристрою виводу (наприклад, вашого принтера) доведеться відображати кольори зображення, яких немає у палітрі, частина цих кольорів може бути просто уявною, на простір кольорів вашого принтера зі значно меншою палітрою, що у найкращому разі призведе до неточностей у кольорах, а у найгіршому — до утворення смуг (постеризації — розривів у плавних переходах кольорів, наприклад, у кольорах неба) і обрізання (наприклад, ретельно створений вами плавний перехід тонів рожевого може стати суцільною ділянкою тьмяно-червоного кольору після перетворення до простору кольорів принтера).

Іншими словами, робочі простори з ширшою палітрою, за неправильної обробки, можуть призвести до втрати даних на виході. Робочі ж простори з вузькою палітрою можуть обрізати дані на вході. Як сказано у Вікіпедії, це компроміс. Ось декілька загальних порад:

1. Для зображень, призначених для інтернету, використовуйте один з різновидів (їх декілька) простору sRGB.

2. Щоб збільшити точність вашого редагування зображень (тобто найкраще скористатися обмеженою кількістю бітів без утворення смуг і обрізання під час перетворення вашого зображення у простір кольорів виводу), використовуйте найменший робочий простір, який містить всі кольори об’єкта, який ви фотографували плюс невеличкий додатковий простір для тих кольорів, які ви створите під час редагування.

3. Якщо ви працюєте з 8-бітовими кольорами, а не з 16-бітовими, оберіть вужчий робочий простір.

4. Якщо метою є додавання зображень до архіву, перетворіть ваш файл цифрового негатива на 16-бітовий tiff у робочому просторі з широкою палітрою, щоб уникнути втрати даних щодо кольору. Потім перетворіть цей архівний tiff у вибраний вами робочий простір (перетворений робочий tiff, звичайно ж, слід зберегти з іншою назвою). Докладніше про це можна дізнатися за цією адресою.

Пояснення щодо цих порад, пов’язаних з вибором робочого простору не є предметом цього посібника. Див. чудовий вебсайт Брюса Ліндблума (Bruce Lindbloom) (Відомості щодо робочих просторів RGB), там ви знайдете візуальне порівняння палітри (масиву включених кольорів) для різноманітних просторів кольорів. Тут і тут ви знайдете відомості присвячені перевагам та недоліками використання робочих просторів з широкою палітрою. Не полишаючи сайта cambrideincolour.com, ознайомтеся з посібником щодо керування кольорів.

### Проба кольорів

Проба кольорів є способом попереднього перегляду на екрані (моніторі) результатів, яких слід очікувати від виводу на інший пристрій, типово, принтер. Проба кольорів продемонструє вам відмінності, яких слід очікувати, до створення остаточного відбитка (без витрати дорогого чорнила). Таким чином, ви зможете покращити параметри відтворення без зайвих витрат часу та грошей.

### Пристрій відтворення

Відтворення кольорів — це спосіб обробки палітри у разі, якщо простір кольорів призначення не може вмістити всю поточну палітру кольорів.

- Відчуттєве (перцептуальне), також називається відповідним зображенню або таким, що зберігає палітру повністю. Зазвичай, це відтворення рекомендують для фотографічних зображень. Під час перетворення між просторами кольорів палітра кольорів розширюється або стискається з метою збереження загального вигляду. Кольори з низькою насиченістю майже не змінюються. Насиченіші кольори, що потрапляють як до палітри початкового простору, так і до палітри кінцевого простору, змінюються так, щоб їх можна було відрізнити від насичених кольорів поза палітрою простору з вужчою палітрою. За використання відчуттєвого відтворення до всіх зображень застосовується однакове стискання палітри, навіть якщо зображення не містить значних ділянок кольорів поза палітрою.

- Відносне колориметричне, також називається пробним або таким, що зберігає ідентичні кольори і точку білого. Точно відтворює кольори у межах палітри і обрізає кольори поза палітрою до найближчих у палітрі за відтінком.

- Абсолютне колориметричне, також називається відповідним або таким, що зберігає тотожні кольори. Точно відтворює кольори у межах вужчої палітри і обрізає кольори поза палітрою до найближчих за відтінком кольорів вужчої палітри. Таке перетворення впливає на насиченість та, ймовірно, освітленість. На підфарбованому папері білі кольори можуть стати темнішими для збереження відтінку, тотожного початковому. Наприклад, на папері вершкового кольору до білого кольору може бути додано блакитний, що призведе до помітного затемнення зображення. Це відтворення не дуже цікаве у цифровій фотографії.

- За насиченістю, також називається графічним або таким, що зберігає насиченість. Відображає насичені основні кольори джерела у насичені основні кольори призначення без врахування відмінностей у відтінку, насиченості або освітленості. Призначено для блокової графіки, для фотографії має невелике значення.

### Посилання

- Вікі кольорів

- CIELab

- Пояснення щодо гами кольорів